Elokuussa 2023 Nordrhein-Westfalenin osavaltion parlamentti päätti poistaa
tuulivoimaloiden ja asuinalueiden välisen vähimmäisetäisyyden.
Tämän toimenpiteen tarkoituksena on edistää vihreän energian laajentamista.
Tuulivoimaloiden läheisyydessä asuvat asukkaat ovat kuitenkin jo vuosien ajan raportoineet unettomuudesta, sydänongelmista,
ahdistuksesta ja masennuksesta.
Laitosten ylläpitäjiä vastaan on jopa nostettu oikeusjuttuja.
Sekä tuulivoimateollisuus että Saksan viranomaiset olivat pitkään sitä mieltä, että
tuulivoimaloiden infraäänet ovat vaarattomia.
Australialainen akustiikkainsinööri ja tutkija Steven Cooper todisti kuitenkin
jo vuonna 2014 tuulivoimaloiden terveysriskit
altistamalla koehenkilöt tuulivoimaloiden aiheuttamalle infraäänelle.
Vaivoja, kuten unettomuutta, paineen tunnetta päässä, korvassa tai rinnassa, tinnitusta ja sydämentykytystä
esiintyi samaan aikaan, kun tuulivoimalat kytkettiin päälle.
Meteorologi Eva Wanka osoitti vuonna 2005 tekemässään tutkimuksessa, että
infraäänet lisäävät vakavaa masennusta ja jopa itsemurhia.
Hän osoitti Münchenissä ja sen lähialueella olevien 1,8 miljoonan koehenkilön esimerkin
avulla, että infraääni johti vakavan masennuksen, itsemurhayritysten ja itsemurhien
aiheuttamien pelastustehtävien kolminkertaistumiseen.
Vaikka lisätutkimuksia on tehty ja tutkijat vaativat yksityiskohtaisempaa tutkimusta tuulivoimaloiden
terveysriskeistä, kaikki tulokset jätetään huomiotta, ja - kuten nyt NRW:ssä - vähimmäisetäisyyksiä
asuinalueista jopa kumotaan.
Tilanne on mennyt niin pitkälle, että aiheeseen liittyvien tutkimushakemusten rahoitus on hylätty.
Ei ole yllättävää, että maat, jotka kuuluvat maailman suurimpiin tuulivoimapuistojen toimijoihin,
eivät ole kovin kunnianhimoisia tutkimaan niihin liittyviä terveysriskejä.
Vuoteen 2019 mennessä Kiina oli tehnyt yhden tutkimuksen ja Saksa kaksi, vaikka
sen tuulivoimatuotantokapasiteetti on maailman kolmanneksi suurin.
Potsdamin
ilmastovaikutusten
tutkimuslaitoksen pääekonomisti Ottmar Edenhofer totesi Neue Zürcher Zeitung -lehden haastattelussa:
"Ilmastopolitiikan avulla jaamme maailman
varallisuutta tosiasiassa uudelleen.
Mutta jos tarkastellaan tosiasioita, eikö kyse ole paljon muustakin kuin pelkästä ahneudesta?
Kiihkeys, jolla ilmastopolitiikkaa ajetaan eteenpäin, muistuttaa hyvin paljon koronaviruksen aikakautta.
Tämä johtuu siitä, että myös niin sanottua vihreää energiaa koskeva tutkimus on vähäistä ja että tärkeitä tosiasioita
puuttuu tai ne jätetään jopa huomiotta.
Siitä huolimatta määrätään epäilyttäviä toimenpiteitä, ja kaikki tämä tapahtuu välittämättä ihmisistä ja ympäristöstä.
Ilmastopolitiikassa toteutetaan ilmeisesti myös ohjelmaa, jossa ei ole kyse yksinomaan taloudellisista eduista, saati siitä, että ihmisten hyvinvointi olisi keskiössä.