Pre mňa je dôležitá len jedna veta, ktorá je tu na začiatku.
A chcem, aby ste túto vetu opakovali všetkým ľuďom, ktorí ešte stále pochybujú.
Štát nesmie zabíjať nevinných ľudí.
Väčšina ľudí sa domnieva, že takýto rozsudok sa vzťahuje len na prípady vojny alebo
vojnového konfliktu, ale to nie je pravda.
Táto veta platí aj vtedy, keď štát núti ľudí prijímať do tela látku, o ktorej dokonca aj oficiálne
inštitúty, ako napríklad Inštitút Paula Ehrlicha a Inštitút Roberta Kocha, tvrdia, že
v konečnom dôsledku môže mať fatálne vedľajšie účinky.
Štát nesmie zabíjať ľudí, nevinných ľudí.
To je naše posolstvo a poďme ho šíriť.
Veľmi pekne vám ďakujem.
Dnes, v nedeľu 10. decembra 2023, v 75. deň ľudských práv, sa tu v Karlsruhe
koná bezprecedentná a veľmi výnimočná historická udalosť.
Počas veľkej demonštrácie s mítingami a sprievodom je na Spolkovú prokuratúru v Karlsruhe
podaných 599 trestných oznámení.
Je namierená proti zodpovedným osobám, ktoré sa zasadzovali za zákonné zavedenie povinného očkovania
v zdravotníckych profesiách a pre príslušníkov nemeckých ozbrojených síl.
Je to preto, že akceptovanie poškodenia vakcínou a úmrtia
na vakcínu je porušením Všeobecnej deklarácie ľudských práv
a článku 7 Medzinárodného trestného zákonníka.
Podľa organizátora nedôjde k zmiereniu, pokiaľ zostanú nepotrestaní vinníci nezákonných opatrení proti koronavírusu.
Na zhromaždenia boli ohlásení vysokopostavení a kompetentní rečníci, ktorí
vo svojich príspevkoch zdôraznia rozsah zločinov a absolútnu potrebu konať.
Tobias Pörsel - nemecký právnik
Ako právnik by som rád povedal, vážený prokurátor, že to stačí aspoň na prvotné podozrenie.
Pri tejto príležitosti by som sa chcel poďakovať lekárom, ktorí
mali vtedy aj teraz odvahu povedať, že pán Lauterbach klamal.
A pán Lauterbach nielenže klamal, on klamal vedome.
Boli a sú vedľajšie účinky.
Existuje poškodenie
vakcínou a nikto to nebude môcť vážne poprieť.
A tí, ktorí to robia, sa chcú vyhnúť svojej zodpovednosti.
A vo fungujúcom právnom štáte by sa to malo skutočne vyšetriť a konať.
A je tu niekto, koho asi málokto pozná, kto sa občas
zdržiava v autobusoch.
Ten, kto to indexoval, by sa mal predstaviť, niekedy je trochu plachý.
Chcel by som požiadať Ralfa Ludwiga, aby sa ku mne na chvíľu pripojil.
Áno, dobrý deň.
Ďakujem vám všetkým, že ste tu a že podporujete túto vec.
Na jar 2021 som v Stuttgarte povedal, že toto centrum zriadime, že na ňom budeme
pracovať a že sa nezastavíme, kým nebudú osoby zodpovedné za opatrenia týkajúce
sa koronavírusu brané na zodpovednosť.
Dnes začneme s trestnými obvineniami.
Dnes máme na pódiu mnoho skvelých kolegov, mnoho právnikov, ktorí už mnoho rokov zastupujú
vaše záujmy, ktorí už mnoho rokov cestujú od súdu k súdu a snažia sa do istej miery zachrániť
a zabezpečiť právny štát.
Chcel by som poďakovať týmto kolegom, ktorí sú dnes tu na pódiu.
Mnohí z nich stoja pred pódiom a odviedli neuveriteľnú prácu.
Takže máme veľa skvelých ľudí
a vždy si myslím, že v štáte, kde sa veľký počet právnikov postaví a povie,
že to, čo sa tu deje, nie je správne, môže byť niečo zle.
Sám by som sa dnes chcel trochu zdržať, pretože si myslím, že kolegovia,
ktorí už roky bojujú za vaše a naše práva nielen v Nemecku, ale aj
v Rakúsku a Švajčiarsku, by dnes mali byť v centre pozornosti.
A je tu len jedna veta, ktorá je pre mňa dôležitá, a tá je tu vpredu.
A chcem, aby ste túto vetu opakovali všetkým ľuďom, ktorí ešte stále pochybujú.
Štát nesmie zabíjať nevinných ľudí.
Väčšina ľudí sa domnieva, že takýto rozsudok sa vzťahuje len na prípady vojny alebo vojnového konfliktu,
ale to nie je pravda.
Táto veta platí aj vtedy, keď štát núti ľudí prijímať do tela látku, o ktorej dokonca aj oficiálne
inštitúty, ako napríklad Inštitút Paula Ehrlicha a Inštitút Roberta Kocha, tvrdia, že
v konečnom dôsledku môže mať fatálne vedľajšie účinky.
Štát nesmie zabíjať ľudí, nevinných ľudí.
To je naše posolstvo a poďme ho šíriť.
Veľmi pekne vám ďakujem.
Krízu sme nemali kvôli koronavírusu, ale kríza bola dôsledkom opatrení proti koronavírusu.
Skutočnú krízu nevyvolal vírus, ale politika.
Bolo to obdobie právneho výnimočného stavu, hoci základný zákon nepozná stav civilnej núdze
v dôsledku prírodných katastrof alebo epidémií.
Zatiaľ čo zákonodarná a výkonná moc sa navzájom predbiehajú v nadmerných zásahoch do základných
práv, súdy takmer neustále zlyhávajú vo svojej funkcii strážcov slobody a základných práv.
Súdnictvo tak skôr či neskôr nekriticky schválilo takmer všetky zákonné nariadenia, hoci v Nemecku
vôbec nedochádzalo k nadmernej úmrtnosti.
Aspoň nie do začiatku očkovacej kampane
vakcínou, ktorá nebola vakcínou, ale experimentálnou génovou terapiou.
Moja najobľúbenejšia veta z pléna nemeckého Bundestagu tentoraz znie,
že chodci bránia právny štát a ich kriminalizácia je nesprávna.
Od marca 2020 sa prevrátilo všetko, čo predtým charakterizovalo demokratický
ústavný štát a stav lekárskej vedy.
Každý, kto sa proti tomu postavil, bol očierňovaný, urážaný a prenasledovaný.
Lekári prišli o licenciu na výkon lekárskej praxe, boli prepustení z univerzity
a svojvoľne prenasledovaní disciplinárnymi orgánmi lekárskych združení
po dohode s vládou a kúpenými médiami, aby ich nakoniec umlčali.
Každý, kto nesúhlasil s naratívom a pochodoval v jednote s hlavným prúdom, bol v najlepšom prípade
outsider, v konečnom dôsledku vylúčený z verejného života, ohrozený vo svojej
existencii a očierňovaný.
Vzniknuté škody sú obrovské.
Všetky udalosti a všetky nespravodlivosti sa musia riešiť a zodpovední
musia niesť zodpovednosť.
Kritickí sudcovia a prokurátori v Nemecku sa dostali k jadru veci.
Štátny príkaz na očkovanie Covid-19 je úmyselné zabitie.
Je nezlučiteľná so základnými právami
a slobodami našej ústavy, s právom národov na sebaurčenie.
WHO, ktorá nebola demokraticky zvolená žiadnym občanom na svete,
aby dala svojmu generálnemu riaditeľovi,
a teda samozvaným arogantným elitám, ktoré za ňou stoja, neobmedzené právomoci v prípade
potenciálnej alebo skutočnej globálnej zdravotnej pohotovosti, kontroly, monitorovania
a sankčných práv bez možnosti preskúmania, bez zodpovednosti a bez ručenia.
Tento globalistický projekt, ktorý riadi Big Pharma, korporácie a autokratické mocenské
elity, sa musí zrútiť, aby sa ochránila suverenita štátov a suverenita
a nedotknuteľnosť dôstojnosti každého jednotlivého občana.
Zišli sme sa tu na Námestí ľudských práv, pretože práve dnes pred 75
rokmi Valné zhromaždenie OSN prijalo katalóg ľudských práv.
To by mal byť vlastne dôvod na oslavu, ale
bohužiaľ si musíme uvedomiť, že 75 rokov je pre štát dobrá doba, ale dalo by sa povedať,
že ešte neuplynulo ani 100 rokov a tieto ľudské práva sú už pošliapané.
Na samom začiatku tohto katalógu OSN uvádza, že všetky ľudské bytosti majú od narodenia rovnaké
neodňateľné práva a základné slobody.
V hre sú hodnoty ako život, sloboda
a osobná bezpečnosť.
K jednotlivým hodnotám sa dostaneme neskôr, ale podstatné je, že od narodenia máme
rovnaké neodňateľné práva a základné slobody.
A prečo máme tie isté neodňateľné práva a základné slobody?
Pretože sme ľudské bytosti.
Keďže sme ľudské bytosti, máme ľudské práva.
Ďalej sa v ňom uvádza, že všetci ľudia sú si pred zákonom rovní a majú právo na
rovnakú ochranu pred zákonom bez rozdielu.
Ale spomínate si, ako niekto v televízii povedal, že ak nestíhate,
ste mimo spoločenského života?
To je nehorázne.
Môžeme sa zúčastňovať na spoločenskom živote, pretože sme ľudské bytosti.
Prečo sa môžeme zúčastňovať na spoločenskom živote?
Presne tak. Uvádza sa v ňom tiež, že nikto nesmie byť svojvoľne zatknutý a zadržaný.
Uvedomujeme si však, že súdnictvo sa stalo politickou zbraňou.
Spomeňme si na Michaela Ballwega,
deväť mesiacov vo väzení a nakoniec nestačilo ani na žalobu.
Drahí priatelia, nespravodlivosť posledných tri a pol roka nesmieme jednoducho zakryť pláštikom
mlčania alebo pláštikom zabudnutia.
To by ste chceli, títo zabudnutí Scholzovi politici,
títo suveréni nezákonnej Konferencie predsedov vlád.
Nezákonné, pretože to nie je stanovené v základnom zákone.
Táto vlna kriminalizácie kritických lekárov sa musí zastaviť.
Vyzývam preto na zastavenie všetkých trestných konaní a pokút, a to aj v prípade Nemecka.
Roky 2020 až 2023 sa v Nemecku
už nikdy nesmú zopakovať.
Už nikdy sa nebudeme brániť začiatkom a pokračovaniam.
To je to, za čo dnes v Karlsruhe bojujeme.
Za posledných niekoľko rokov sme sa veľa naučili.
Dozvedeli sme sa, čo s ľuďmi robí strach.
Dozvedeli sme sa, ako strach dokáže ľudí poštvať proti sebe
a urobiť ich nezmieriteľnými.
Dozvedeli sme sa, ako bola politika strachu namierená proti vlastným ľuďom.
A dozvedeli sme sa, ako strach zaklial aj súdnictvo.
Obeťami tejto politiky strachu boli nielen tí, ktorí kritizovali vládu a boli ňou
urážaní, týraní políciou a kriminalizovaní súdnictvom, ale predovšetkým
tí ľudia, ktorí sa tvárou v tvár strachu vzdali svojej
vôle presadiť sa.
Postavili sme sa s pravdou, nie
s našou pravdou proti pravde iných, ale s armádou vedcov z celého sveta
proti hŕstke odborníkov, ktorých názory sa nedali spochybniť.
Zišli sme sa tu v Karlsruhe, v takzvanom sídle práva.
A svoj prejav som nazval: "Tam, kde sa právo stáva zlom, sa odpor stáva povinnosťou".
Ľudská dôstojnosť je nedotknuteľná.
Táto etická a právna zásada je nadčasová ako základný princíp.
Ľudská dôstojnosť je ústrednou hodnotou nemeckej ústavy a vďaka klauzule o večnosti v
článku 79 ods. 3 základného zákona je absolútne nedotknuteľná navždy.
Rešpektovanie
ľudskej dôstojnosti zakazuje štátu, aby z ľudí robil len objekty štátneho konania.
Ale kedy štát zaobchádza s ľuďmi ako s obyčajnými predmetmi?
Ak mu upiera vlastné myslenie, samostatné konanie a slobodné rozhodovanie.
Ak štát zneužíva dôveru svojich občanov a odôvodňuje svoje opatrenia zavádzajúcimi alebo
dokonca úmyselne nepravdivými predpokladmi, potom sa právo stáva bezprávím
na základe bezohľadného tvrdenia WHO o pandémii, medzinárodné právo sa stáva nielen medzinárodným
bezprávím, ale na moje veľké znepokojenie dokonca medzinárodným pandemickým terorom.
Chceme to objasniť.
Chceme zabezpečiť, aby nespravodlivosť posledných troch rokov nezostala jednoducho
neodčinená a aby sa predovšetkým zodpovední skutočne zodpovedali.
Ďakujem vám všetkým, že ste tu dnes boli,
a teraz kliknem na Odoslať správu.
Drahí kolegovia z kampane, drahí priatelia, je úžasné stáť tu a vidieť vás všetkých.
Práve vy ste pomohli zabrániť tomuto všeobecnému povinnému očkovaniu, hoci sme vtedy
nedokázali zabrániť povinnému očkovaniu v jednotlivých inštitúciách.
Ďakujem, že ste boli na ceste,
a ďakujem, že ste tu dnes opäť.
Teraz sme sa pustili do trestného stíhania.
Teraz sa celá vec obracia.
Ľudí, ktorí to urobili, budeme brať na zodpovednosť a myslím,
že Hubert Aiwanger to povedal, berieme si
späť našu demokraciu.
Ďakujem vám, že ste tu boli.
Máme povinnosť štátov spolupracovať
a predovšetkým máme imunitu WHO, generálneho tajomníka, ktorý
bude takpovediac jediným vládcom.
Nemáme žiadne prostriedky kontroly, žiadne prostriedky právneho preskúmania
a nakoniec ani trestnoprávnu imunitu.
To všetko nás musí veľmi znepokojovať.
Budeme v permanentnom krízovom režime.
Bude to pandemická situácia,
pandemická situácia pochádza z nemeckého Bundestagu, je potom ešte
mäkšou formuláciou pre pandémiu ako samotná pandémia v MZP alebo v zmluve,
kde sa používajú len vágne právne pojmy.
Takýto systém je samozrejme nezlučiteľný s ľudskými právami,
porušuje Európsky dohovor o ľudských právach, Zmluvu o OSN, Sociálny
pakt OSN, Zmluvu o EÚ, ľudské práva vo všeobecnosti a predovšetkým
ľudskú dôstojnosť.
Preto sa rovnako ako moja kolegyňa Beate Bahnerová domnievam, že takýto
súbor pravidiel sa nikdy nemôže stať štandardom, pretože podkopáva
akúkoľvek ľudskú dôstojnosť.
Je také jednoduché povedať jednou vetou, že ľudská dôstojnosť je nedotknuteľná.
Ale nie nadarmo je táto veta na začiatku základného zákona, na ktorý sú všetci takí hrdí.
V Nemecku sa vždy hovorí, že opúšťa pôdu ústavy a tak
ďalej, aby niekoho potrestal.
Ale ak vláda povie: áno, teraz obetujeme 10, aby sme zachránili 1000, potom je to vláda, ktorá
stratila pôdu základného zákona.
A my ich v tomto smere musíme podržať.
A nesmieme rozlišovať medzi hodnotným a nehodnotným životom.
To je oblúk tohto trestného oznámenia.
To povedal môj kolega Claudio Zanetti.
Štát nesmie zabíjať ľudí.
Žiadne zvažovanie života.
To je červená čiara.
Štát nemá právo rozhodovať o tom, či existuje hodnotný alebo nehodnotný život.
Štát nemôže povedať, že budeme akceptovať 0,02 percenta.
S tým nesúhlasíme.