Endast en mening är viktig för mig, och den står längst fram här.
Och jag vill att du fortsätter att upprepa denna mening för alla människor som fortfarande tvivlar.
En stat får inte döda oskyldiga människor.
De flesta tror att en sådan dom bara gäller i krig eller
krig, men det är inte sant.
Denna mening gäller också när staten tvingar människor att ta in ett ämne i sina kroppar
där till och med de officiella instituten, som Paul Ehrlich-institutet och Robert Koch-institutet,
säger att det i slutändan kan få dödliga biverkningar.
En stat har inte rätt att döda människor, oskyldiga människor.
Det är vårt budskap och låt oss få ut det.
Tack så mycket.
I dag, söndagen den 10 december 2023, på den 75:e dagen för mänskliga rättigheter,
äger en unik och mycket speciell historisk händelse rum här i Karlsruhe.
I samband med en stor demonstration med demonstrationståg och procession lämnas 599 brottsanmälningar in
till den federala åklagarmyndigheten i Karlsruhe.
Detta är riktat mot de ansvariga som har kämpat för det rättsliga införandet av obligatorisk
vaccinering inom sjukvården och för medlemmar av de tyska väpnade styrkorna.
Att acceptera vaccinskador och vaccindödsfall är nämligen en
överträdelse av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna
och avsnitt 7 i den internationella strafflagen.
Enligt arrangören kommer det inte att bli någon försoning så länge de som ligger bakom de olagliga åtgärderna mot coronaviruset förblir ostraffade.
Högt uppsatta, kompetenta talare har utsetts till mötena, vars bidrag kommer
att betona omfattningen av brotten och det absoluta behovet av åtgärder.
Tobias Pörsel - tysk advokat
Som advokat skulle man vilja säga, kära åklagare, det räcker åtminstone för en första misstanke.
Och jag skulle också vilja ta tillfället i akt att tacka de läkare
som då och nu hade modet att säga att Lauterbach ljög.
Och Lauterbach ljög inte bara, han ljög medvetet.
Det fanns och finns biverkningar.
Det finns vaccinskador
och ingen kommer på allvar att kunna förneka det.
Och de som gör det vill smita undan sitt ansvar.
Och i en fungerande stat som styrs av rättsstatsprincipen bör detta faktiskt undersökas och åtgärdas.
Och det finns en person här, som förmodligen knappt någon känner
till, som ibland hänger i bussar.
Den som indexerade detta är bäst att presentera sig själv, han är lite blyg ibland.
Jag skulle vilja be Ralf Ludwig att göra mig sällskap ett ögonblick.
Ja, hallå.
Tack alla för att ni är här och för att ni stöder denna sak.
Jag sa i Stuttgart våren 2021 att vi skulle inrätta detta centrum och att vi skulle
arbeta med det och att vi inte skulle sluta förrän de ansvariga för åtgärderna
mot coronaviruset ställdes till svars.
Och vi kommer att börja med åtalspunkterna i dag.
Vi har många fantastiska kolleger på scenen i dag, många advokater som har företrätt era intressen
i många år, som har rest från domstol till domstol i många år och försökt att rädda och säkra
rättsstatsprincipen i viss utsträckning.
Jag skulle vilja tacka de kolleger som är här på scenen i dag.
Många av dem står framför scenen och har gjort ett fantastiskt jobb.
Så vi har massor av fantastiska människor
och jag tror alltid att i en stat där ett stort antal advokater står upp och säger att
det som händer här inte är rätt, kan det vara något som är fel.
Jag skulle själv vilja hålla tillbaka lite i dag, eftersom jag anser att de kolleger
som i åratal har kämpat för era och våra rättigheter, inte bara i Tyskland,
utan även i Österrike och Schweiz, bör stå i centrum i dag.
Och det finns bara en mening som är viktig för mig, och den står längst fram här.
Och jag vill att du fortsätter att upprepa denna mening för alla människor som fortfarande tvivlar.
En stat får inte döda oskyldiga människor.
De flesta tror att en sådan dom bara gäller i krig eller krig, men det
är inte sant.
Denna mening gäller också när staten tvingar människor att ta in ett ämne i sina kroppar
där till och med de officiella instituten, som Paul Ehrlich-institutet och Robert Koch-institutet,
säger att det i slutändan kan få dödliga biverkningar.
En stat har inte rätt att döda människor, oskyldiga människor.
Det är vårt budskap och låt oss få ut det.
Tack så mycket.
Vi hade ingen kris på grund av coronaviruset, men krisen var ett resultat av åtgärderna mot coronaviruset.
Den verkliga krisen utlöstes inte av ett virus, utan av politik.
Det var en tid med ett rättsligt undantagstillstånd, även om grundlagen inte erkänner ett civilt undantagstillstånd
på grund av naturkatastrofer eller epidemier.
Medan den lagstiftande och verkställande makten har överträffat varandra i överdrivna ingrepp i de grundläggande rättigheterna,
har domstolarna nästan genomgående misslyckats med sin uppgift som väktare av friheten och de grundläggande rättigheterna.
Rättsväsendet har därför förr eller senare okritiskt godkänt nästan alla rättsliga pålagor, trots att det överhuvudtaget
inte förekom någon överdödlighet i Tyskland.
Åtminstone inte förrän vaccinationskampanjen
inleddes med ett vaccin som inte var ett vaccin utan en experimentell genterapi.
Min favoritmening från den här gången i den tyska förbundsdagens plenum är
att vandrarna försvarar rättsstatsprincipen och att kriminaliseringen av dem är fel.
Sedan mars 2020 har allt som tidigare kännetecknade en demokratisk rättsstat och den
medicinska vetenskapen satts ur spel.
Alla som protesterade mot detta förtalades, förolämpades och förföljdes.
Läkarna förlorade sin legitimation, avskedades från universitetet och förföljdes
godtyckligt av läkarorganisationernas disciplinära myndigheter i samförstånd
med regeringen och de köpta medierna, i syfte att till slut tysta dem.
Den som inte gick med på berättelsen och marscherade i samklang med huvudfåran var i bästa
fall en outsider, i slutändan utesluten från det offentliga livet, hotad
i sin existens och förtalad.
De skador som uppstått är enorma.
Alla händelser och alla orättvisor måste hanteras och de ansvariga måste hållas
ansvariga och ställas till svars.
De kritiska domarna och åklagarna i Tyskland har kommit till pudelns kärna.
Den statliga ordern om Covid-19-vaccinering är avsiktligt dödande.
Det är oförenligt med de grundläggande rättigheterna
och friheterna i vår konstitution, folkens rätt till självbestämmande.
Ett WHO som inte har valts demokratiskt av någon medborgare i världen
för att ge sin generaldirektör,
och därmed den självutnämnda arroganta eliten bakom den, obegränsade befogenheter i händelse
av en potentiell eller faktisk global hälsokris, kontroll, övervakning och sanktionsrättigheter
utan möjlighet till granskning, utan redovisningsskyldighet och utan ansvar.
Detta globalistiska projekt, som drivs av Big Pharma, företag och enväldiga makteliter,
måste stoppas för att skydda staternas suveränitet och varje enskild
medborgares suveränitet och okränkbara värdighet.
Vi har samlats här på torget för mänskliga rättigheter eftersom FN:s generalförsamling
i dag för 75 år sedan antog en katalog över de mänskliga rättigheterna.
Detta borde egentligen vara en anledning att fira,
men tyvärr måste vi inse att 75 år är en bra tid för en stat, men man kan också säga att det inte
ens har gått 100 år än och att dessa mänskliga rättigheter redan trampas under fötterna.
I början av denna katalog slår FN fast att alla människor har samma omistliga rättigheter
och grundläggande friheter från födseln.
Liv, frihet och personlig säkerhet är
de värden som står på spel.
Vi kommer att ta upp individuella värderingar senare, men poängen är att vi har samma omistliga
rättigheter och grundläggande friheter från födseln.
Och varför har vi samma omistliga rättigheter och grundläggande friheter?
För att vi är människor.
Eftersom vi är mänskliga varelser har vi mänskliga rättigheter.
Den säger vidare att alla människor är lika inför lagen och har rätt till lika
skydd enligt lagen utan åtskillnad.
Men minns du att någon sa på TV att om man inte hänger med i svängarna
är man ute ur det sociala livet?
Det är skandalöst.
Vi får delta i det sociala livet eftersom vi är mänskliga varelser.
Varför får vi delta i det sociala livet?
Exakt. Den slår också fast att ingen godtyckligt får gripas eller fängslas.
Men vi inser att rättsväsendet har blivit ett politiskt vapen.
Låt oss tänka på Michael Ballweg, nio
månader i fängelse och i slutändan inte ens tillräckligt för en stämningsansökan.
Kära vänner, vi får inte bara täcka över orättvisorna under de senaste tre och ett halvt åren
med en tystnadens eller glömskans mantel.
Det är vad ni skulle vilja, dessa glömska Scholz-politiker, dessa
suveräner i den olagliga konferensen för ministerpresidenter.
Olagligt, eftersom det inte föreskrivs i grundlagen.
Denna våg av kriminalisering av kritiska läkare måste upphöra.
Jag kräver därför att alla straff- och bötesförfaranden avbryts, även för Tyskland.
Åren 2020 till 2023 får aldrig
upprepas i Tyskland.
Aldrig mer kommer vi att motsätta oss början och fortsättningen.
Detta är vad vi står för idag i Karlsruhe.
Vi har lärt oss mycket under de senaste åren.
Vi lärde oss vad rädsla gör med människor.
Vi lärde oss hur rädsla kan vända människor mot varandra
och göra dem oförsonliga.
Vi lärde oss hur en rädslans politik riktades mot vårt eget folk.
Och vi lärde oss hur rädsla till och med kan förtrolla rättsväsendet.
Offren för denna rädslans politik var inte bara de som kritiserade regeringen och förolämpades
av den, misshandlades av polisen och kriminaliserades av rättsväsendet, utan framför
allt de människor som, inför rädslan, gav upp sin vilja att
hävda sig själva.
Vi stod upp med sanningen, inte med
vår sanning mot andras sanning, utan med en armé av forskare från hela världen,
mot en handfull experter vars åsikter inte kunde ifrågasättas.
Vi har samlats här i Karlsruhe, i det så kallade residenset för juridik.
Och jag gav mitt tal titeln "där rätt blir fel, motstånd blir en plikt".
Den mänskliga värdigheten är okränkbar.
Denna etiska och juridiska princip är tidlös som en grundläggande princip.
Människovärdet är ett centralt värde i den tyska författningen och på grund av evighetsklausulen
i artikel 79.3 i grundlagen absolut okränkbart för all framtid.
Respekten för
människovärdet förbjuder staten att göra människor till rena objekt för statliga åtgärder.
Men när behandlar staten människor som rena objekt?
Om han förnekar honom hans eget tänkande, självbestämmande handling och fria beslut.
Om staten missbrukar medborgarnas förtroende och motiverar sina åtgärder med vilseledande
eller till och med medvetet falska antaganden, då blir lag till orättvisa.
På grundval av WHO:s skrupelfria påståenden om pandemier blir internationell lag inte bara internationell
orättvisa utan, till min stora oro, till och med internationell pandemisk terror.
Vi vill ha ett klargörande.
Vi vill se till att orättvisorna under de senaste tre åren inte bara förblir ogjorda
och att, framför allt, de ansvariga verkligen ställs till svars.
Tack för att ni är här idag och nu ska
jag klicka på Skicka meddelande.
Kära medkämpar, kära vänner, det är underbart att stå här uppe och se er alla.
Ni är de som hjälpte till att förhindra denna allmänna obligatoriska vaccinering, även om vi vid den
tidpunkten inte kunde förhindra den obligatoriska vaccineringen i enskilda institutioner.
Tack för att ni är på väg och
tack för att ni är här i dag igen.
Vi har nu börjat arbeta med dessa brottsanklagelser.
Nu håller det hela på att vända.
Vi kommer att ställa de människor som gjorde detta till svars
och jag tror att Hubert Aiwanger sade det, vi
tar tillbaka vår demokrati.
Tack så mycket för att ni var där.
Vi har staternas skyldighet att samarbeta och framför
allt har vi WHO:s immunitet, generalsekreteraren, som verkligen kommer att vara
den enda härskaren, så att säga.
Vi har inga medel för kontroll, inga medel för rättslig prövning och i slutändan
immunitet enligt straffrätten.
Allt detta måste oroa oss alla mycket.
Vi kommer att befinna oss i ett permanent krisläge.
Det kommer att bli en pandemisk
situation, pandemisk situation kommer från tyska Bundestag, är då en
ännu mjukare formulering för en pandemi än själva pandemin i IHR eller i fördraget,
där endast vaga juridiska termer används.
Ett sådant system är naturligtvis oförenligt med de mänskliga rättigheterna
och strider mot Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna, FN-fördraget, FN:s sociala
konvention, EU-fördraget, de mänskliga rättigheterna i allmänhet och, framför allt,
den mänskliga värdigheten.
Jag anser därför, liksom min kollega Beate Bahner, att en sådan
uppsättning regler aldrig kan bli en standard, eftersom den undergräver
all mänsklig värdighet.
Det är så lätt att med en mening säga att den mänskliga värdigheten är okränkbar.
Men det är inte för inte som denna mening står överst i grundlagen, som alla är så stolta över.
I Tyskland säger man alltid att han lämnar konstitutionens mark och
så vidare för att straffa någon.
Men om en regering säger, ja, vi offrar nu 10 för att rädda 1000, då är det regeringen
som har förlorat grundlagen.
Och vi måste hålla dem till det.
Och vi får inte skilja mellan värdefullt och ovärdigt liv.
Det är bakgrunden till detta åtal.
Det är vad min kollega Claudio Zanetti sade.
Staten har inte rätt att döda människor.
Inget grubblande över livet.
Det är den röda linjen.
Staten har inte rätt att bestämma att det finns värdefullt och ovärderligt liv.
Staten kan inte säga att vi accepterar 0,02 procent.
Vi accepterar inte detta.