De ani de zile, CO2 a fost prezentat ca fiind cauza încălzirii globale dăunătoare
prin tot felul de mijloace dubioase.
Pe baza acestei teze false, se adoptă legi și se percep taxe
pentru a minimiza emisiile de CO2.
European Green Deal a fost prezentat de Comisia Europeană condusă de Ursula von
der Leyen la sfârșitul anului 2019.
Este un concept care are ca scop reducerea la zero a emisiilor nete de gaze cu efect de seră în
UE până în 2050, devenind astfel primul continent care devine neutru din punct de vedere climatic.
Green Deal va deveni o componentă centrală a politicii UE în domeniul climei.
Din cauza acestei politici și a legilor sale, aprovizionarea cu energie se îndreaptă direct spre un colaps,
agricultura, aprovizionarea cu alimente, industria auto, prosperitatea și multe
altele sunt distruse în mod sistematic.
Această distrugere este justificată în mod deliberat în mod fals în favoarea climatului global,
iar omenirea este trădată și vândută prin neadevăruri.
În următoarea documentație puteți vedea o prezentare în diagrame, pe care domnul Friedhelm
Rostan a avut amabilitatea să o furnizeze.
În acesta, el face referire la studii realizate de oameni de știință independenți care resping
în mod clar teoria falsă conform căreia CO2 este vinovat de încălzirea globală.
1. Schimbările climatice reprezintă cu adevărat o amenințare?
Și dacă da, cum?
Acest grafic prezintă curba temperaturii în raport cu temperatura Pământului de-a lungul mileniilor, precum
și o axă a timpului cu temperaturile medii ale Pământului:
Zonele albastre indică perioadele reci, iar cele portocalii, perioadele calde.
Ultima epocă de acest fel este Mica Epocă Glaciară.
Această ilustrație se referă la forarea ghețarilor de gheață.
Temperatura pe Pământ și conținutul de CO2 din aer sunt afișate pe axa timpului.
Aici este luată în considerare perioada de acum 22.000 de ani până acum 10.000 de ani.
În cazul schimbărilor de temperatură, se poate observa că o schimbare a conținutului de CO2 nu apare decât după un anumit
timp, și numai după aproximativ 600 până la 1.300 de ani.
Acest lucru indică faptul că modificarea conținutului de CO2 din aer nu poate fi
cauza modificării temperaturii, ci mai degrabă o consecință a acesteia.
Oamenii de știință care au depistat cauzele schimbărilor climatice pe termen
lung din ultimele decenii sunt geologul Jan Veizer din Bochum și astrofizicianul
Nir Shaviv din Israel.
Împreună au ajuns la ideea că trebuie să existe o legătură între radiațiile
cosmice și ciclul apei pe Pământ.
O radiație cosmică mai puternică produce mai mulți nori și, prin urmare, provoacă o răcire.
Dar cum funcționează?
Acesta a fost urmat în anii 1990 de Henrik Svensmark și Eigil Friis Christensen.
Aceștia au descoperit că un câmp magnetic mai mic al Soarelui duce la mai puține pete solare, ceea ce, la
rândul său, duce la slăbirea vântului solar.
Ca urmare, mai multe radiații cosmice ajung pe Pământ, ceea ce duce la
o acoperire mai mare de nori sub 3.200 de metri.
Ca urmare, mai multă lumină solară este reflectată în spațiu, ceea ce face ca Pământul să fie mai rece.
Această relație este recunoscută pe scară largă de către oamenii de știință serioși din domeniul climei.
Această imagine arată că temperatura medie a aerului pe Pământ a alternat periodic între
creșteri și scăderi în ultimii 3200 de ani.
Un ciclu de temperatură de aproximativ 1.000 de ani se suprapune unui ciclu de
temperatură de aproximativ 230 de ani.
A fost cald pe vremea Imperiului Roman, rece în timpul perioadei de migrație, cald din nou în Evul Mediu,
rece în timpul Renașterii, iar temperaturile au crescut din nou începând cu secolul al XVIII-lea.
Prin urmare, clima este determinată de soare.
Ciclul de 200 de ani al petelor solare a atins maximul în jurul sfârșitului de mileniu.
De 9.000 de ani nu a mai fost la fel de activă ca în jurul anului 2000!
2 Co2 și efectul de seră: adevăruri și minciuni despre gazul de urmă vital
Efectul de seră, mai bine cunoscut sub numele de efect atmosferic, crește temperatura medie a Pământului
cu 33 de grade Celsius, de la -18° C la +15° C, după cum au calculat experții
cu ajutorul legilor fizice ale radiației.
60 % din această cantitate, adică 20 de grade, este reprezentată de vapori de apă și doar 15 %, adică 5 grade, de dioxid de carbon.
Cum funcționează efectul de seră?
Așa-numitul efect de seră reprezintă echilibrul de radiații al Pământului:
Soarele radiază energie asupra Pământului, în principal lumină.
Pământul absoarbe cea mai mare parte a luminii, se încălzește și reflectă o mică parte.
De asemenea, Pământul radiază căldură în spațiu.
Unele gaze din atmosferă, în principal vapori de apă, dar și CO2, absorb o
parte din radiațiile termice ale Pământului, ceea ce determină încălzirea atmosferei.
Pe scurt:
Efectul de seră este reprezentat de absorbția unei părți din radiația termică a Pământului de
către vaporii de apă, CO2 și alte gaze din aer.
Aceasta duce la o creștere a temperaturii pe Pământ.
Absorbție: Anumite gaze pot absorbi radiația termică și o pot transforma în
energie cinetică (= încălzire).
Acest lucru se întâmplă în cazul lungimilor de undă care nu provin de la soare, ci de la suprafața pământului.
În cazul în care se utilizează radiația cu o anumită lungime de undă, aceasta este considerată saturată.
Se vorbește atunci de benzi de absorbție saturate.
Benzile de absorbție ale CO2 sunt în mare parte saturate.
Concluzie: La pagina
16 din extrasul "Pot oamenii să salveze clima?", scrie Bennett și echipa sa:
Efectul de seră al unei creșteri a conținutului de dioxid de carbon din atmosferă este
redus în mare măsură de saturația deja existentă a singurei benzi de absorbție relevante.
Acest fapt în sine pune sub semnul întrebării sensul măsurilor de protecție a climei.
Așa că nu vă temeți de mai mult CO2 în atmosferă!
Acest grafic arată dependențele posibile între cantitatea de CO2 și temperatură.
Curba verde superioară este exponențială.
Liniare în centru.
Iar curba inferioară este logaritmică.
S-a dovedit că, în realitate, dependența este logaritmică.
Aceasta înseamnă că fiecare unitate suplimentară
CO2 contribuie mai puțin la creșterea temperaturii decât predecesorul său.
Pe măsură ce concentrația de CO2 crește, situația devine din ce în ce mai relaxată!
Această diagramă arată că fiecare cantitate suplimentară de CO2 din aer are un efect din
ce în ce mai mic asupra temperaturii Pământului!
Următoarea diagramă arată că CO2 este de fapt gazul vieții.
Randamentul recoltei crește odată cu creșterea conținutului de CO2.
Să rezumăm: Schimbările
climatice au cauze exclusiv astrofizice.
Cu toate acestea, unii susțin că aceasta provine din efectul
de seră al CO2. Acesta există, dar este practic ineficient.
Demonizatul CO2 este, de fapt, gazul vieții!
Atunci de ce strigătele isterice ale unei catastrofe climatice?
3. Cine se află în spatele celei mai mari minciuni din istoria omenirii?
Un manager german și jurnalist de afaceri a fost martor direct la dezvoltarea
minciunii climatice: Hartmut Bachmann.
El scrie în cartea sa "Minciuna catastrofei climatice":
Nu există nicio catastrofă climatică.
Este o ficțiune.
S-a născut ca o idee, ca un cuvânt șocant în urmă cu 20 de ani (la mijlocul anului 1986).
Apoi a ajuns în cercurile comerciale, unde nu a existat nicio ezitare în ceea ce privește modul în care ar putea fi comercializat.
Anunțurile au fost afișate.
Presa s-a grăbit să fie prima care să ia parte la o afacere gigantică, care acum are o viață
proprie, susținută de legi corespunzătoare.
Timothy Wirth, președintele Fundației ONU, a declarat: "Trebuie să ne ocupăm de
această problemă a încălzirii globale.
Chiar dacă teoria încălzirii globale este greșită, facem ceea ce trebuie în ceea
ce privește politica economică și de mediu.
David Brower, membru al Sierra Club și fondator al mai multor organizații de mediu,
printre care și Friends of the Earth, explică:
"Obiectivul actual este o societate socialistă de redistribuire, care este
custodele corect al naturii și singura speranță pentru societate.
Christine Stewart, fost ministru canadian al Mediului, vorbește:
Nu contează dacă știința încălzirii globale este o minciună sfruntată.
[...] Schimbările climatice oferă cea mai bună oportunitate de a aduce dreptate și egalitate în lume.
Profesorul Stephen Schneider, autorul principal al multor rapoarte IPCC,
raportează: "Trebuie să creăm scenarii înfricoșătoare, să facem declarații dramatice simplificate
și să nu facem tam-tam cu privire la orice îndoială.
[...] Fiecare dintre noi trebuie să decidă pentru sine dacă preferă
să fie cinstit sau eficient.
Michael Crichton a descris efectele unor astfel de declarații și opinii
în thrillerul său "Lumea în frică":
Dacă se confundă căutarea adevărului cu apărarea intereselor politice,
căutarea cunoașterii se reduce la căutarea puterii.
[... ] Iată de ce întrepătrunderea dintre știință și politică este o combinație teribilă.
[...] Trebuie să ne asigurăm că ceea ce prezentăm lumii ca fiind
cunoaștere este de fapt obiectiv și onest.
Agenția Federală de Mediu a confirmat, de asemenea, că benzile de absorbție ale
CO2 sunt deja în mare parte saturate.
Acest lucru înseamnă că un nou adaos de CO2 poate crește doar foarte puțin efectul de seră.
Iată o completare lămuritoare la Mitul 97: 97%
dintre oamenii de știință sunt de acord că actuala încălzire globală se
datorează emisiilor de CO2 provocate de om.
Analiza a 12.000 de publicații științifice a fost împărțită în categorii.
Două categorii la care fuseseră alocate majoritatea lucrărilor au
fost eliminate ca fiind irelevante.
Această alegere selectivă dubioasă a grupului țintă a obținut rezultatul dorit de 97%.
În final, o completare la subiect: Pot oamenii să salveze clima?
Acesta a fost titlul Conferinței de la Paris privind clima din 2015, organizată de Grupul interguvernamental de experți în evoluția climei (IPCC).
A fost convenită o reducere globală a emisiilor de CO2 până în 2030 în așa-numitul Acord de la Paris?
Nu, deloc!
Angajamentele de reducere ale celor mai importante țări duc la o creștere
semnificativă a emisiilor de CO2.
Concluzie: politica Germaniei în domeniul climei, cu obiectivele sale rigide, poate reduce, în cel mai bun caz, creșterea
planificată a emisiilor globale cu 1,6 %.
Închiderea centralelor electrice pe cărbune din Germania ar reduce
emisiile globale doar cu 0,55%.
Acordul climatic de la Paris permite Chinei să obțină o creștere enormă a emisiilor de CO2, în comparație
cu care economiile Europei sunt neglijabile.
China și India construiesc și exploatează un număr mare de noi centrale electrice pe bază de cărbune, în timp ce Germania dorește
să își închidă propriile centrale pentru a salva planeta.
În acest moment, chiar și cei care consideră că CO2 este dăunător pentru climă își dau
seama că politica de redistribuire a emisiilor de CO2 nu are nimic de-a face cu protecția climei.
Politica climatică a Germaniei, care vrea să salveze planeta, este un
pretext pentru alte planuri de redistribuire.
Nici țara noastră, nici populația lumii nu vor fi favorizate dacă vom continua să ne lăsăm păcăliți de această minciună a salvării climei.