Invaze ruských vojsk na Ukrajinu začala 24. února 2022 a od té doby
tam zuří válka.
Četné dodávky zbraní ze západních
zemí na Ukrajinu od té doby tento konflikt
jen prodloužily - navzdory všem ujištěním o opaku.
O tom, co to znamená pro lidi na Ukrajině, kteří se navzdory všemu utrpení stále
drží ve své vlasti, informuje níže jeden z Ukrajinců, kterých se to přímo týká.
Potvrzuje také hodnocení vysoce postavených vojenských důstojníků,
jako je bývalý generál Harald Kujat, bývalý
generální inspektor, a tedy nejvyšší důstojník
německých ozbrojených sil.
Ve funkci předsedy Vojenského výboru NATO byl
zároveň nejvyšším důstojníkem NATO.
V jednom z rozhovorů v březnu 2023 řekl:
Při jednáních v Istanbulu Rusko zřejmě
souhlasilo se stažením svých ozbrojených sil
na úroveň z 23. února 2022... ale podle důvěryhodných
informací zasáhl 9. dubna loňského roku v Kyjevě tehdejší britský
premiér Boris Johnson a zabránil
podpisu.
A v nedávném rozhovoru z listopadu 2023 bývalý generál Kujat uvádí,
že zbraňové systémy nemohou nahradit ztráty ukrajinského personálu.
Statisíce ukrajinských vojáků by padly nebo byly tak
těžce zraněny, že by nemohly být dále nasazeny.
Ukrajinská armáda je v současné době ve velmi kritickém stavu.
Nyní si poslechněte zásadně důležité otázky tohoto ukrajinského
obyvatele, které se překvapivě shodují s výroky generála (ret.) Kujata,
bývalého špičkového vojáka německého Bundeswehru i NATO.
V rozhovoru v březnu 2023 řekl:
Možná si jednou položíme otázku, kdo nechtěl této válce zabránit.
Téměř neuplyne den, aby se neobjevily zprávy o nějakém
setkání na podporu Ukrajiny proti ruské agresi.
Hlavním motivem je:
Solidarita s Ukrajinou je stále silná a finanční i vojenská
pomoc bude poskytována i nadále, i když stále větší část
obyvatelstva stále více zpochybňuje smysl této pomoci.
Vždyť na bojišti není žádný pokrok,
protože Ukrajině stále chybí munice
a ještě více schopní vojáci, kteří by
tuto munici správně používali.
Tolik propagovaná tzv. letní ofenzíva Ukrajiny ve
skutečnosti nebyla skutečnou ofenzívou, ale nanejvýš
malým postupem na několika nevýznamných místech,
a i tento postup se nyní zcela zastavil.
Podle mnoha odborníků má nyní Rusko v této
opotřebovací válce převahu na své straně.
Rusko má jednoduše mnohem více zdrojů, a to jak
z hlediska vojenské techniky, tak i personálu.
Aby se vyrovnaly ztráty na frontě, je na Ukrajině povoláváno stále více mužů
ve vojenském věku, nyní jsou odváděni
i civilisté bez jakéhokoli vztahu k armádě,
studenti, ušetřeni nejsou ani duševně či chronicky nemocní.
Hospodářství se stále více hroutí a válka
stále více ničí infrastrukturu v celé zemi.
V této souvislosti je zajímavý rozhovor s ukrajinským
poslancem Davidem Arachamijem z 24. listopadu. 2023.
David Arachamiya je vedoucím parlamentní skupiny vládnoucí strany Služebníci lidu.
V čele této strany stojí ukrajinský prezident Volodymyr Zelenskyj.
David Arachamiya je proto jedním z nejbližších spolupracovníků prezidenta.
Nejdůležitější poznatek, který z tohoto rozhovoru
vyplynul: Válka mohla skončit již v dubnu 2022, tedy
pouhé dva měsíce po jejím vypuknutí, kdyby Ukrajina
přistoupila na požadavek Ruska zůstat neutrální
a nevstupovat do aliance NATO.
Podle Arachamije by byl Putin připraven stáhnout
své vojáky za hranice 24. února 2022.
Ukrajinský prezident Zelenskyj byl tehdy
ještě nakloněn tomuto požadavku.
I po zvěrstvech v Butše Zelenskij 5. dubna 2022 prohlásil,
že je třeba stále hledat příležitosti k jednání.
V první polovině dubna 2022 však Kyjev navštívil
bývalý britský premiér Boris Johnson.
Arachamiya si vzpomíná, že Johnson
tehdy řekl, že Rusům nedůvěřuje.
Johnsonovi se podařilo přesvědčit ukrajinské vedení,
že Rusko není připraveno na dlouhotrvající válku
a že Ukrajina může s pomocí Západu porazit Rusy na
bojišti a získat zpět Donbas a Krym.
Pojďme se prostě hádat - Johnson
to prý tehdy podle Arachamii řekl doslova.
Podle médií v té době probíhala mírová jednání mezi Ukrajinou a Ruskem, která
byla koncem března skutečně blízko dohodě.
Mírová dohoda měla být v té době podepsána v Istanbulu.
K tomu však nedošlo, protože ukrajinská
strana po Johnsonově návštěvě přerušila
jednání a rozhodla se jednoduše bojovat
a zvítězit na bojišti.
Důsledky tohoto rozhodnutí nesou Ukrajinci
již 1,5 roku s největšími obtížemi.
A oběťmi jsou jako vždy obyčejní lidé, kteří přicházejí
o své blízké, domovy, zdraví, často i o život atd.
V této souvislosti jsou povoleny 2 otázky:
1. Mají takzvaní podporovatelé na Západě skutečně na
srdci nejlepší zájmy Ukrajiny, když - stejně jako Boris Johnson
- podporují Ukrajinu, aby se svými dodávkami zbraní zapojovala do
dalších a dalších nepřátelských akcí?
Nebo spíše dosahují vlastních cílů na
úkor ukrajinských vojáků, veškerého ukrajinského
obyvatelstva a ukrajinské ekonomiky, aby opět
vydělali na válkách a krizích?
2. čí zájmy skutečně sledují ti, kdo jsou na Ukrajině
u moci a rádi se nazývají služebníky lidu?
Nebylo by pro Ukrajinu mnohem lepší, kdyby byla tehdy skutečně podepsána mírová
smlouva, podle níž by se Ukrajina zavázala k neutralitě a zůstala
tak spojnicí mezi Východem (Ruskem, Čínou atd.) a Západem, jak tomu
bylo vždy vzhledem k její zeměpisné poloze a historii?
K objasnění těchto otázek je zapotřebí
nezávislých soudů a nezávislých médií, která
by osvětlila skutečné pozadí a nevyhýbala
se kladení kritických otázek.
Výše uvedené informace je třeba také urychleně šířit, aby v Evropě a na Ukrajině došlo k přehodnocení a odpovědné osoby byly řádně pohnány k odpovědnosti.