Venäjän joukkojen hyökkäys Ukrainaan alkoi 24. helmikuuta 2022, ja sota on
jatkunut siitä lähtien.
Länsimaiden lukuisat asetoimitukset
Ukrainaan ovat sittemmin vain pitkittäneet
konfliktia - kaikista päinvastaisista vakuutteluista huolimatta.
Seuraavassa raportissa kerrotaan, mitä tämä tarkoittaa Ukrainan ihmisille, jotka sinnittelevät
edelleen kotimaassaan kaikesta kärsimyksestä huolimatta, ukrainalainen, jota asia koskee suoraan.
Se vahvistaa myös korkea-arvoisten sotilasupseerien,
kuten entisen kenraali Harald Kujatin, entisen
ylitarkastajan ja siten Saksan puolustusvoimien
korkeimman upseerin, arviot.
Naton sotilaskomitean puheenjohtajana hän oli
myös Naton korkea-arvoisin upseeri.
Hän sanoi haastattelussa maaliskuussa 2023:
Istanbulin neuvotteluissa Venäjä oli ilmeisesti
suostunut vetämään asevoimansa takaisin 23. helmikuuta
2022 tasolle... mutta luotettavien tietojen mukaan Britannian
silloinen pääministeri Boris Johnson puuttui asiaan Kiovassa 9. huhtikuuta
viime vuonna ja esti sopimuksen allekirjoittamisen.
Marraskuussa 2023 antamassaan haastattelussa entinen kenraali Kujat kertoo,
että asejärjestelmät eivät voi korvata Ukrainan henkilöstövahinkoja.
Sadattuhannet ukrainalaiset sotilaat olisivat kaatuneet tai haavoittuneet
niin pahasti, ettei heitä olisi enää voitu käyttää.
Ukrainan armeija on tällä hetkellä erittäin kriittisessä tilassa.
Kuunnelkaa nyt tämän ukrainalaisen asukkaan olennaisen tärkeitä kysymyksiä,
jotka ovat yllättävällä tavalla yhteneväisiä sekä Saksan Bundeswehrin että Naton
entisen huippusotilaan, kenraali (eläkkeellä) Kujatin lausuntojen kanssa.
Hän sanoi haastattelussa maaliskuussa 2023:
Ehkä jonain päivänä kysytään, kuka ei halunnut estää tätä sotaa.
Lähes päivääkään ei kulu ilman raportteja jonkinlaisesta kokouksesta,
jossa tuetaan Ukrainaa Venäjän hyökkäystä vastaan.
Päätenori on:
Solidaarisuus Ukrainaa kohtaan on edelleen vahvaa, ja sekä taloudellista
että sotilaallista apua annetaan edelleen, vaikka yhä suuremmat väestönosat
kyseenalaistavat yhä enemmän tämän avun tarkoituksen.
Loppujen lopuksi taistelukentällä ei tapahdu mitään
edistystä, koska Ukrainalla ei ole vieläkään ammuksia
ja vielä enemmän kyvykkäitä sotilaita käyttämään
näitä ammuksia asianmukaisesti.
Ukrainan paljon mainostettu niin sanottu kesäoffensiivi ei
itse asiassa ollut todellinen hyökkäys, vaan parhaimmillaankin
pieni eteneminen muutamissa merkityksettömissä paikoissa,
ja tämäkin eteneminen on nyt täysin pysähtynyt.
Monien asiantuntijoiden mukaan Venäjällä
on nyt etulyöntiasema tässä kulutussodassa.
Venäjällä on yksinkertaisesti paljon enemmän resursseja
sekä sotilasteknologian että henkilöstön osalta.
Rintamalla kärsittyjen tappioiden korvaamiseksi Ukrainassa värvätään yhä enemmän
sotilasikäisiä miehiä, ja nyt myös siviilit,
joilla ei ole mitään yhteyttä armeijaan, opiskelijat,
jopa mielenterveys- tai kroonisesti sairaat eivät säästy.
Talous romahtaa yhä enemmän ja enemmän, ja sota
tuhoaa koko maan infrastruktuuria yhä enemmän.
Ukrainalaisen parlamentin jäsenen David Arachamiyan haastattelu
24. marraskuuta on tässä yhteydessä mielenkiintoinen. 2023.
David Arachamiya on hallitsevan Servants of the People -puolueen ryhmänjohtaja.
Puolueen johtaja on Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskiy.
David Arachamiya on siis yksi presidentin läheisimmistä työtovereista.
Haastattelun tärkein oivallus oli: Sota olisi voinut
päättyä jo huhtikuussa 2022 - vain kaksi kuukautta
sen puhkeamisen jälkeen - jos Ukraina olisi suostunut
Venäjän vaatimukseen pysyä puolueettomana
eikä liittyä Nato-liittoon.
Arachamiyan mukaan Putin olisi ollut valmis vetämään
joukkonsa rajan taakse 24. helmikuuta 2022.
Ukrainan presidentti Zelenskiy oli tuolloin vielä
taipuvainen suostumaan tähän vaatimukseen.
Butshan hirmutekojen jälkeenkin Zelenskiy sanoi 5. huhtikuuta 2022,
että neuvottelumahdollisuuksia olisi edelleen etsittävä.
Huhtikuun 2022 alkupuolella Kiovassa vieraili kuitenkin
Britannian entinen pääministeri Boris Johnson.
Arachamiya muistaa, että Johnson sanoi
tuolloin, ettei hän luota venäläisiin.
Johnson onnistui vakuuttamaan Ukrainan johdon siitä, että Venäjä
ei ollut valmis pitkittyneeseen sotaan ja että Ukraina pystyi
länsimaiden avustuksella voittamaan venäläiset taistelukentällä
ja valtaamaan Donbassin ja Krimin takaisin.
Tappelemme vain - Johnsonin kerrotaan sanoneen
tuolloin kirjaimellisesti näin Arachamiyan mukaan.
Tiedotusvälineiden mukaan Ukraina ja Venäjä kävivät tuolloin rauhanneuvotteluja
ja olivat maaliskuun lopussa lähellä sopimusta.
Rauhansopimus olisi pitänyt allekirjoittaa Istanbulissa tuolloin.
Näin ei kuitenkaan tapahtunut, koska Ukrainan
osapuoli keskeytti neuvottelut Johnsonin vierailun
jälkeen ja päätti itse asiassa yksinkertaisesti
taistella ja voittaa taistelukentällä.
Ukrainalaiset ovat nyt joutuneet kärsimään tämän päätöksen
seurauksista 1,5 vuoden ajan suurimmissa vaikeuksissa.
Ja uhrit ovat, kuten aina, tavallisia ihmisiä, jotka menettävät
rakkaansa, kotinsa, terveytensä, usein jopa henkensä jne.
Tässä yhteydessä sallitaan 2 kysymystä:
1. Ajattelevatko lännen niin sanotut tukijat
todella Ukrainan parasta, kun he - kuten Boris Johnson
- kannustavat asetoimituksillaan Ukrainaa osallistumaan
yhä useampiin vihollisuuksiin?
Vai pyrkivätkö he pikemminkin saavuttamaan omat tavoitteensa
ukrainalaisten sotilaiden, koko Ukrainan väestön ja
Ukrainan talouden kustannuksella, jotta sodista ja kriiseistä
saadaan jälleen kerran voittoa?
2. Kenen etua Ukrainan vallassa olevat henkilöt, jotka kutsuvat
itseään mielellään kansan palvelijoiksi, todella ajavat?
Eikö Ukrainaa olisi hyödyttänyt paljon paremmin, jos tuolloin olisi todella allekirjoitettu
rauhansopimus, jonka mukaan Ukraina olisi sitoutunut puolueettomuuteen ja siten
pysynyt idän (Venäjä, Kiina jne.) ja lännen välisenä yhdyssiteenä, kuten se
on aina ollut maantieteellisen sijaintinsa ja historiansa vuoksi?
Näiden kysymysten selvittämiseksi tarvitaan riippumattomia
tuomioistuimia ja riippumattomia tiedotusvälineitä, jotka
valaisevat todellista taustaa ja jotka eivät kaihda
kriittisten kysymysten esittämistä.
Edellä mainittuja tietoja on myös levitettävä kiireellisesti, jotta Euroopassa ja Ukrainassa ryhdytään harkitsemaan asiaa uudelleen ja jotta syylliset saatetaan asianmukaisesti vastuuseen.