A koronavírusválság során már a mi gyermekeink voltak a fő áldozatok.
Az elmúlt három év ijesztően világosan megmutatta, hogy az állami intézmények
mennyire nem tisztelik a gyermekeket és a fiatalokat, de a szülőket
mint gondviselőket sem.
Az ENSZ gyermekjogi egyezménye szerint az állam köteles nevelési intézkedéseket biztosítani a
gyermekek számára, hogy többek között megvédje őket a szexuális visszaélésektől.
De ahelyett, hogy ettől megvédjük a gyermekeinket, a jelek szerint a szexuális
visszaélésekre készítik fel őket!
A hivatalos dokumentumok ugyanis egyértelműen kimondják, hogy a szexuális nevelésnek manapság
biztosítania kell, hogy a kisgyermekek minél korábban elkezdjék a szexuális életet.
Ugyanakkor a szülőket egyre inkább megfosztják saját nevelőik jogaitól, ha nem követik
ezeket az irányelveket, és meg akarják védeni gyermekeiket tőlük.
Dr. Andrea Christidis pszichológus és rendszerszemléletű családterapeuta és Uwe Kranz, a
Thüringiai Állami Bűnügyi Hivatal korábbi elnöke kezdeményezésére az eseményre az MWGFD [
Mediziner und Wissenschaftler für Gesundheit, Freiheit und Demokratie e.V.] címmel: Intézményi támadások
gyermekeink ellen címmel szeptember 28-án régóta esedékes sajtótájékoztatót
tartottak ebben a témában.
Az MWGFD szíves engedélyével a Kla.TV itt mutatja be a majdnem hatórás sajtószimpózium
20 perces összefoglalóját, amelyen szakértő előadók mutatták be a rendszert.
A film drasztikusan bemutatja, hogy az állami intézmények tevékenysége hogyan veszélyezteti a gyermekek
jólétét, és hogy a családjognak milyen kevés köze van a családhoz - mivel a korrupcióra hajlamos struktúrák és
a megkérdőjelezhető szakértői rendszer lehetővé teszi az ifjúságvédelmi hivatalok és bíróságok számára, hogy
önkényesen távolítsák el a gyermekeket.
Az MWGFD és mindazok kívánsága, akiknek fontos a gyermekeink jóléte, hogy erre a kérdésre
minden nap felhívjuk polgártársaink figyelmét, mint egy piros figyelmeztető lámpára.
Ehhez mindannyiunknak gondoskodnunk kell arról, hogy ezt az információt széles körben terjesszük.
Minden bírót, ügyészt, tanárt, pedagógust és orvost tájékoztatni kell, és fel kell szólítani őket,
hogy tegyék meg a magukét ennek a kimondhatatlan mocsárnak a lecsapolása és a pedofília
mint életmód felszámolása érdekében.
A következtetésnek így kell lennie: Bátor emberekre van szükségünk.
A hallgatás és a meghunyászkodás ideje lejárt.
Most már mindenkin múlik.
Nem kevesebb forog kockán, mint gyermekeink védelme.
Most kétszeresen is szükségünk van a gyermekek pszichoterápiájára.
A hatalom kulcsa a gyermekhez való hozzáférés.
Ezek a gyermekszex-körök társadalmunk legmagasabb szintjein vannak.
Ez egyszerűen túl kegyetlen ahhoz, hogy az emberi elme felfogja.
A szokásos szülői nevelés helyett a tanárok és az állami hatóságok
veszik át a gyermekek nevelését
... Hol van az Alaptörvény 6. cikke, amely a szülői jogokat védi?
És mindenekelőtt, hogy alulról húzzuk fel, hol vannak a gyermekeink jogai, a
gyermek mindenek felett álló érdeke?
Honnan tudjam, hogy a maszkok veszélyesek, amíg két gyerek holtan fekszik előttem?
Ez egy bajor bíró volt.
Az úgynevezett koronajárványnak nem csak a gyerekek voltak a fő áldozatai, például a megkérdőjelezhető
iskolai vagy óvodai bezárások, bezárások, teljesen felesleges vizsgálatok, a kötelező maszkok,
amelyek megbetegítik az embereket, és az életveszélyes úgynevezett Covid-oltások révén.
Itt Németországban évtizedek óta számos gyermek többé-kevésbé védtelenül ki van
téve a különböző intézmények, sajnos az állam támadásainak is.
Ez a védelem több mint szükséges társadalmunk legkiszolgáltatottabbjai számára - amint azt e szimpózium
során mindenki felismerheti - az emberi történelemnek ebben a teljesen őrült korszakában,
amelyben jelenleg élünk.
A gyermekek gondozása és nevelése természetes jog, és ez a megfogalmazás nagyon
fontos, a szülők természetes joga és elsősorban őket terhelő kötelesség.
Az állami közösség figyelemmel kíséri a tevékenységeket.
Ez az Alaptörvény szövege.
Ha jobban megnézzük, alapvetően az egész csak időpocsékolás.
Mert a valóságban a valóság valójában másképp néz ki.
Vegyük csak azt a példát, hogy a Corona-intézkedések következményei még ma is tartanak, és
különösen a gyermekeink váltak áldozattá.
A gyermekek és fiatalok 73 százaléka szenved pszichológiai stressztől.
Végül is a tárcaközi munkacsoport zárójelentése
A korona által okozott egészségügyi hatások idén február 8-án észleltek.
Ha az állam észreveszi az ilyesmit, és nem reagál, hanem azonnal követeli, hogy júliusban ismét
oltassák be a gyerekeket, akkor az számomra azt mutatja, hogy semmi köze a gyermekvilágnaphoz.
Ha valóban a gyermekek védelméről lenne szó, akkor teljesen más intézkedéseket kellene
hozni, nevezetesen bíróság elé kellene állítani azokat, akik ezt szervezték.
Most, a Corona-korszak alatt olyan állítások hangzottak el, hogy a gyerekek veszélyeztetik
nagyszüleiket, szüleiket, tanáraikat.
És pontosan ez történt - ez a szülői szerepek felcserélése vagy szerepcsere az állam részéről.
Az elképzelés az volt, hogy a gyerekeknek tekintettel kell lenniük a felnőttekre, csökkenteniük kell a
félelmeiket, cserébe viselniük kell a maszkokat, a kötelező tesztelést és így tovább.
A gyerekek attól féltek, hogy megölnek valakit.
Tehát hihetetlen, amit a gyerekekkel tettek.
A szülők természetes jogát itt egyszerű jogi szabályozással veszik el, amely ráadásul
olyan homályos, hogy senki sem tudja, mikor és milyen intenzitással
indokolt egy ilyen beavatkozás.
Mert mikor kerül veszélybe a gyermek testi, szellemi és érzelmi jóléte?
Mert a szülők nem hajlandók elhárítani a veszélyt.
Milyen veszélyt jelent ez egyébként?
És milyen eszközökkel éljenek a szülők, ha a gyermek nem akarja?
A felelősség megfordítása egy dolog, de a gyermekre hárítani a felelősséget, amikor
azt mondom, hogy a te hibád, ha ez történik vele, az egy teljesen más történet.
Ez azt jelenti, hogy az állam olyan súlyos másodlagos veszélyeztetést követett el a gyermek jólétével
szemben, amely véleményem szerint már nem orvosolható.
És egyáltalán nem akarnak megbékélni az általuk
okozott bűncselekményekkel.
Beszédzavarok, kapcsolatteremtési félénkség és depresszió csak néhány a gyermekpszichológusok által
diagnosztizált teszt és maszkmánia és bezártság következményei közül.
Történészek pedig, mint például Michael Hüther, akivel nemrégiben volt szerencsém személyesen találkozni, azt állítják,
hogy a történelemben még soha nem fordult elő, hogy a gyermekek védelme a gyermekektől
való védelembe torkollott volna.
Évente több mint 35 000 úgynevezett "házon belüli elhelyezést" hajtunk végre.
A koronaidőszakban különösen sok gyermeket vettek ki, mert amikor az iskola újra elkezdődött,
nem mentek iskolába, mert a szülők nem voltak hajlandóak arra, hogy gyermekeik
felvegyék a maszkot, vagy hogy a tesztpálcákat használják.
És akkor a gyerekeket kivitték, és nem csak a szóban forgó
gyereket, hanem a többieket is.
Hihetetlen, ami történt.
Ez azt jelenti, hogy az állam egyszerűen leállíthatja az iskolát, de a szülők nem védhetik meg gyermekeiket.
Ha elképzeljük, hogyan ragadják el tőlük a gyerekeiket, majd helyezik őket intézetekbe, ügyvédek
által átintegetve, anélkül, hogy, ugye, megvizsgálnák a tényeket, és akkor eljutok ahhoz a problémához,
hogy amit az ifjúságvédelmi hivatalok mondanak, azt egyszerűen elfogadják.
És nincsenek lehetőségeik, mint például a polgári perrendtartásban, természetesen
nem az ideiglenes intézkedésben, és ugyanez a probléma az alapeljárásban.
Nem hallgattak meg például tanúkat.
Sem eljárási csalás, sem más.
És ami végzetes, hogy ezek nem nyilvános eljárások.
Ez azt jelenti, hogy a lakosság nem tudja ellenőrizni, mi történik odabent.
Természetesen a gyermek családból való kiemelése jó dolog is lehet.
Ebben az esetben a két, többször megerőszakolt fiút természetesen elvették
a mintaszerű LMBT-nemű Zulock1 pártól.
A tisztelt Zulock urat és Zulock asszonyt, a két kedves embert természetesen most beperelték.
Nos, ez az USA-ban lesz ... Nincs sok esélyük.
Nehéz dolguk lesz.
Szóval Németországban újra kiadjuk őket, persze, ez nem olyan rossz.
És ez az erőszak nem csak a szociális negyedben fordul elő.
Ez számos létesítményben létezik.
Miért nem az a helyzet, ami magától értetődő lenne, hogy a közigazgatási jogban is megvan ez, miért nem kérik
be általában az ifjúságvédelmi hivatal aktáit, és miért nem vizsgálják meg a bírák a családi ügyekben?
És bárhová megyünk, mindenütt a félelem légköre uralkodik.
Más szóval, senki sem mer ellentmondani a bíróságnak, hogy kimutassa, hogy
amit a bíróság állít, az nem igaz.
Tehát, amikor gyerekekkel foglalkozunk, Lengyelországban
vannak különböző szervek, amelyek a gyerekekkel foglalkoznak, gondozók,
kurátorok, lengyelül gyakran így hívják őket.
És elismerik, hogy ez részben más, mint ahogy a bíróság látja.
De itt soha nem mernék kinyitni a szájukat, mert mindenütt
a félelem légköre uralkodik.
Hogy történhetett mindez, hogy ilyesmi egyáltalán lehetséges?
Korrupcióra hajlamos struktúráink vannak az ifjúságvédelemben és a családjogi rendszerben.
Az SGB VIII 8a. szakaszát 2005-ben vezették be.
Ez azért olyan fontos, mert ez a bekezdés megfordítja a bizonyítási terhet.
Ez azt jelenti, hogy az ifjúságvédelmi hivatal azt állítja, hogy a gyermek jólétét a szülők
veszélyeztetik, és a szülőknek kell bizonyítaniuk, hogy nem jelentenek veszélyt a gyermek jólétére.
Ezen el kell gondolkodnia.
Ezt a bekezdést védelmi határozatnak is nevezik.
A védelmi mandátum olyan túlzásokat öltött, amelyek egyszerűen már nem érthetők.
1989 óta az ENSZ gyermekjogi egyezménye hangsúlyozza az állam azon kötelezettségét, hogy a gyermekek szexuális
zaklatástól való védelme érdekében nevelési intézkedéseket kell biztosítani a gyermekek számára.
Jelenleg ennek az ellenkezője történik.
Fel vannak készülve a szexuális visszaélésekre.
Fizikai, pszichológiai és szexuális erőszakkal kell szembenéznünk a gyermekotthonokban.
Kínzásokról és gyilkosságokról van szó, vagy talán még öngyilkosságokról is, ami nagyon
megkérdőjelezhető, a német hatóságok felügyelete és eltussolása mellett.
Tavaly 15 000 szexuális visszaélést jelentettek a BKA-nak.
Ez 7,5 százalékkal több, mint a korábbi években.
Ha visszafelé haladunk az idősorokban, akkor azt látjuk, hogy minden évben nagyjából 3, 4
vagy 5 százalékos növekedés tapasztalható.
Más szóval, az esetek nem csökkennek, hanem óriási mértékben növekednek.
És 149.000 esetben a bántalmazás feltérképezése, a gyermekek aránytalanul érintettek,
a 42 utcán, és nincs sötét terepkutatás, nem a mai napig.
A BKA semmit sem tett ezen a területen.
A WHO és az ENSZ dokumentumai világossá teszik, hogy kriminalizálni akarják a gyermekek
védelmét azzal az ürüggyel, hogy a szex emberi jog, kortól függetlenül.
A bizonyítékokat tartalmazó jelentés megtalálható a stopworldcontrol.com weboldalon.
Hogy egy kicsit jobban megismerkedjünk, 0-tól 4 éves korig a gyerekeknek meg kell tanulniuk
a maszturbációt, az önkielégítést, a saját és mások teste iránti érdeklődés kialakulását.
0-tól 4-ig.
Ezt a szabványos dokumentumot a WHO és a Szövetségi Egészségnevelési Központ közösen fejlesztette ki.
És ez már 2011.
Senki sem viszketett, senkit sem érdekelt, senki sem regisztrált.
És ez csak akkor derült ki, amikor Karl Lauterbach lecsapott.
De már akkoriban is mindig óvatosan fogalmaztak, hogy igen, ez egy keretkoncepció.
Keretkoncepció szakemberek számára.
Ez nem utasítás.
Ezt nem írják elő.
Tudományos eredmények alapján.
Ugyanakkor a Nemzetközi Jogász Bizottság nyilatkozatot adott ki, amely szerint a felnőttek
és gyermekek közötti szexnek legálisnak kell lennie, ha a gyermek beleegyezik.
Ezért próbálják meg ezt az elterelést választani.
Ezt a napirendet, amelybe most beszivárognak vagy amelyet követnek, például
az általános iskolákba való beszivárgással teszik.
Például a nemzetközi oktatási és kulturális szabályozások megváltoztatásával.
Akkor mindannyian tudják, hogy van egy vadonatúj dokumentumom, 2021-ből, a Fókuszból, nagyon naprakész,
ahol mindent el lehet olvasni, igen. Kutatók: A Zöldek évekig harcoltak a szabad gyerekszexért.
És ha most megnézik ezt a ... most már Göttingeni Demokráciakutató Intézetnek hívják,
tehát gyakorlatilag azt vizsgálja, hogy mit jelentettek be a Zöldek a pártkongresszusukon.
Ha ismered John Money írásait és könyveit, amelyeket olvastam,
természetesen mind angolul.
Ez 1:1 ennek a bűnöző gyermekbántalmazónak az ideológiája, aki azonban elég okos volt.
A pedofilok szisztematikusan beépülnek az intézményekbe, ezt tudjuk az egyházból,
nem kell mondanom, tudják, folyamatosan jelentik,
hogy szexuális visszaélések történtek a katolikus egyházban, de a protestáns egyházban is,
általában az intézményekben, ott gyülekeznek a szexuális
bűnözők.
Kentler egy pedoszexuális hálózatot vezetett keresztül a tudományos és oktatási
intézményeken és a politikán.
És minden erre épül, beleértve ezt a szabványos papírt is.
És természetesen ezt politikailag is felkarolták.
Kentler professzor tevékenységéről szóló hildesheimi tanulmánya folytatódik:
Egyre több bizonyíték van arra, hogy ezek a nevelőszülők egyedülálló, néha befolyásos
férfiak voltak a tudományos életből, kutatóintézetekből és
más oktatási kontextusokból, akik szintén pedofíliát gyakoroltak.
És olvastam az Emma magazinban és azt hiszem, a TAZ-ban is, hogy ők
is befolyásos politikusok voltak.
Külső szállás esetén.
Természetesen John Money is nagyon támogatta ezt.
A gyermekeket nyilvánvalóan elvették biológiai szüleiktől.
Természetesen a gyermekbántalmazás akkoriban gyakori volt, amint azt John Money is példázta.
És az egész dolog a 70-es és 80-as évek óta folyt John Money, mondhatnám, szellemi uralma
alatt, a szivárványos zászló alatt.
John Money szintén eléggé egyértelműen és világosan, én itt ebben
az ábrában pedofíliára hívtam fel a figyelmet,
egy konszenzuson alapuló ártalmatlan erotikus kapcsolatra, egy szerelmi kapcsolatra egy azonos nemű
férfi és egy fiú között.
Itt egy védelem alatt álló személy felügyeletéről van szó, majd pedig a beleegyezésen alapuló szexről.
Így tudnak a bírák ilyesmit tenni, ami véleményem szerint egyáltalán
csak politikai befolyásolással lehetséges.
Több mint 70 büntetőeljárást szüntettek meg a felelősök ellen.
Tudja, hogy az ügyészségeket kötik az utasítások,
így nem kell többet mondanom.
A Haasenburg-akták a bezárás óta zár alatt vannak.
Tíz év elteltével megsemmisítik őket.
December 23-án felaprítják őket.
Ki volt felelős ezekért az aktákért?
A brandenburgi oktatási miniszter, Britta Ernst, Olaf Scholz felesége.
Nemrég lemondott, feltehetően azért, hogy megkímélje saját férjét a botránytól.
És most például bankok igazgatósági tagjairól beszélek, a hírügynökségek tulajdonosairól,
a technológiai cégek tulajdonosairól, ismert személyiségekről, olyan emberekről, akikben
valóban megbízunk.
Az elmúlt években David a magas rangú kormánytisztviselők által elkövetett emberiség
elleni bűncselekmények feltárására összpontosított.
Számos szemtanúval és túlélő áldozattal készített interjút, akik arról tanúskodnak, hogy a kormányokba
hogyan szivárogtak be egy globális bűnözői hálózat ügynökei, akik gyermekek millióinak szexuális
zaklatása és rituális feláldozása céljából részt vesznek az emberkereskedelemben.
A hivatalos dokumentumok pedig egyértelműen kimondják, hogy a szexuális nevelés célja ma az,
hogy a kisgyermekek minél hamarabb vagy minél korábban elkezdjenek szexuális életet élni.
Ezek tulajdonképpen a gyakorló tanároknak szóló iránymutatások.
És azt mondják, hogy gondoskodniuk kell arról, hogy gyermekeik minél hamarabb és minél fiatalabb
korban kezdjenek el szexelni az osztályban.
Aztán ott van ez is, ami szintén szerepel az újságban, hogy ne legyen kivételes szabály, hogy a szülők
felmentést kapjanak a gyermekeik számára a tanítás
alól, ha kifogásaik vannak a tananyaggal szemben.
Ezen a ponton a szülők és a gyerekek megosztottak.
Láttuk, hogy a kötelező oktatás a gyermekek felelőssége, és a szülők felelősek érte.
A bíróság tehát most már megválaszthatja, hogy ki ellen indít eljárást.
Ez akár a gyermekrablásig is elmehet, ahogy azt korábban részletesen hallottuk.
Már látjuk, mi történik az iskolákban, ahol a drag queeneket olyan kis, kiszolgáltatott
gyerekeknek mutatják be, akik nem tudják megvédeni magukat,
akiknek esélyük sincs megérteni.
És ez az ideológia, John Money úgynevezett gender-ideológiája áll a transznemű
tan mögött, hogy a gyerekeknek azt mondják az iskolában, hogy
lehetsz fiú vagy lány.
Csak kasztráltassa őket, szedjen ösztrogént, igen? Itt nem a befogadásról van szó.
Ennek semmi köze a más szexuális irányultságú vagy orientációjú
emberek befogadásához.
Ez csak arról szól, hogy agresszívan elfoglalják a gyerekeket, hogy könnyebb legyen hozzájuk eljutni.
Hölgyeim és uraim, az a cél, hogy elválasszuk a gyerekeket a szüleiktől?
A cél a nukleáris család elpusztítása?
Hol van a szexuális önrendelkezési jog?
Az általános személyiségi jogokra?
A szülők saját nevelési joga?
Veszélyezteti-e azonban a gyermek szellemi jólétét, amelyet az állam szerint az iskolai oktatásnak kell
biztosítania, ha a gyermek nem jár iskolába, és helyette gondoskodó szülők tanítják kis tanulócsoportokban,
sokkal rövidebb idő alatt elsajátítva a tananyagot, mint az iskolában?
Ha a gyermek megmenekül az értelmetlen intézkedésektől, mert felvilágosult szülei
vannak, akik nem követnek vakon minden állami narratívát?
Ehelyett azokat a szülőket, akik nem vetik alá magukat az állami narratívának, és akik egyébként
azon a véleményen vannak, hogy az állami iskola nem jó a gyermekeiknek, az alkotmányjog előtti
természetjog elvét megsértve kriminalizálták azzal, hogy anyagi nyomással olyan magatartásra
kényszerítették őket, amelyet ők és gyermekeik alkotmányellenes bírságok
alapján elutasítanak.
Amikor az ember felismeri, hogy az intézményi támadások, köztük
a WHO új tervei, milyen drámai veszély fenyegeti gyermekeinket,
szó szerint eláll a lélegzete.
És arra kérem a tanárokat, hogy ne kövessék ezt a napirendet, hanem fedjék fel.
Több szervezettel is kapcsolatban állok, például elbocsátott rendőrökkel és köztisztviselőkkel, akik a karrierjüket
tették kockára a gyermekek megmentése érdekében, mert bizonyítékokat akartak gyűjteni.
Vannak emberek a világon, akik az életüket annak szentelték, hogy véget
vessenek ennek a perverziónak.
Emberek, akiknek még van szívük, akik még mindig mérsékeltek valahol.
Egyszerűen csak arra szeretnék mindenkit bátorítani, hogy álljon fel.
Nemet kell mondanunk, fel kell állnunk.
Azt hiszem, mostanra mindannyian újra tudatára ébredtünk annak, hogy mennyire fontos, hogy mostantól
aktívan, összehangoltan cselekedjünk, együttműködve minél több
bátor polgártársunkkal.
Most minden médiaszakember, minden újságíró támogatására szükségünk van, hogy a kérdésre
minden nap felhívjuk polgártársaink figyelmét, mint egy piros figyelmeztető lámpára.
És úgy gondolom, hogy minden jogász, minden köztisztviselő, különösen a bírák és ügyészek,
minden tanár és pedagógus, minden orvos is hivatott arra, hogy hozzájáruljon ehhez.
Meggyőződésem, hogy együtt megtehetjük, és lecsapolhatjuk a kimondhatatlan mocsarat ezekből a bűncselekményekből, és így véget vethetünk a gonoszság mesterkedésének, a pedofíliának mint az elit életmódjának, ahogy Dávid tanította, hogy egyszer és mindenkorra véget vethetünk a gonoszság mesterkedésének.