Naši otroci so bili glavne žrtve že med koronavirusno krizo.
Zadnja tri leta so s strašljivo jasnostjo pokazala, kako malo spoštovanja
imajo državne institucije do otrok in mladih, pa tudi do staršev
kot njihovih skrbnikov.
V skladu s Konvencijo ZN o otrokovih pravicah je država dolžna zagotoviti vzgojne
ukrepe za otroke, da bi jih med drugim zaščitila pred spolno zlorabo.
Toda namesto da bi bili pred tem zaščiteni, naše otroke očitno
pripravljamo na spolno zlorabo!
Uradni dokumenti namreč jasno navajajo, da bi morala spolna vzgoja danes
poskrbeti, da bi mladi otroci čim prej začeli s spolnostjo.
Hkrati so starši vse bolj prikrajšani za svoje vzgojitelje, če ne upoštevajo
teh smernic in želijo pred njimi zaščititi svoje otroke.
Na pobudo psihologinje in sistemske družinske terapevtke Dr. Andreje Christidis in nekdanjega predsednika
torinijskega državnega kriminalističnega urada Uweja Kranza je dogodek potekal pod okriljem MWGFD [
Mediziner und Wissenschaftler für Gesundheit, Freiheit und Demokratie e.V.] pod naslovom: Na to temo je 28. septembra
potekala že dolgo odlašana tiskovna konferenca, na kateri so predstavili institucionalne
napade na naše otroke.
S prijaznim dovoljenjem MWGFD vam Kla.TV predstavlja 20-minutni povzetek skoraj šesturnega
novinarskega simpozija s strokovnimi govorci, ki so razkrili sistem.
Film drastično pokaže, kako lahko delovanje državnih institucij ogrozi dobrobit
otrok in kako malo ima družinsko pravo opraviti z družino - saj strukture, nagnjene h korupciji,
in vprašljiv sistem strokovnjakov omogočajo uradom za mladino in sodiščem, da samovoljno
odvzamejo otroke.
Želja MWGFD in vseh, ki skrbijo za dobro počutje naših otrok, je, da bi na to vprašanje
vsak dan opozarjali vse sodržavljane kot na rdečo opozorilno luč.
Zato moramo vsi poskrbeti, da se te informacije razširjajo v velikem obsegu.
Vse sodnike, državne tožilce, učitelje, vzgojitelje in zlasti zdravnike je treba obveščati
in pozivati, naj prispevajo k izsuševanju tega nepopisnega močvirja in odpravljanju
pedofilije kot načina življenja.
Zaključek mora biti: Potrebujemo pogumne ljudi.
Čas za molk in skrivanje je minil.
Zdaj je to odvisno od vseh.
Na kocki je nič manj kot zaščita naših otrok.
Zdaj imamo dvojno potrebo po psihoterapiji za otroke.
Ključ do moči je dostop do otroka.
Ti spolni krogi za otroke so na najvišjih ravneh naše družbe.
To je preprosto preveč kruto, da bi to lahko razumel človeški um.
Namesto običajne starševske vzgoje naj bi izobraževanje otrok prevzeli
učitelji in državni organi ... Kje
je naš člen 6 temeljnega zakona, ki varuje starševske pravice?
Predvsem pa, če se obrnemo od spodaj navzgor, kje so pravice
naših otrok, otrokove koristi?
Kako naj vem, da so maske nevarne, dokler pred mano ne ležita dva mrtva otroka?
To je bil bavarski sodnik.
Glavne žrtve t. i. pandemije korone niso bili le otroci, na primer zaradi vprašljivih
zaprtij šol ali vrtcev, zapor, povsem nepotrebnih testiranj, obveznih mask, zaradi
katerih ljudje zbolijo, in življenjsko nevarnih t. i. cepljenj Covid.
Že desetletja je veliko število otrok v Nemčiji bolj ali manj nezaščiteno
izpostavljeno napadom različnih institucij, žal tudi države.
Ta zaščita je več kot nujna za najranljivejše v naši družbi - kot bo vsakdo lahko
spoznal na tem simpoziju - v tem popolnoma norem obdobju človeške zgodovine,
v katerem se trenutno nahajamo.
Skrb in vzgoja otrok je naravna pravica, in ta formulacija je zelo pomembna,
naravna pravica staršev in dolžnost, ki jo imajo predvsem oni.
Dejavnosti spremlja državna skupnost.
Tako je zapisano v temeljnem zakonu.
Če pogledate podrobneje, ugotovite, da je vse to v bistvu izguba časa.
Ker je v resnici realnost videti drugače.
Vzemimo za primer dejstvo, da so posledice ukrepov Corona še vedno prisotne in
da so bili žrtve zlasti naši otroci.
73 odstotkov vseh otrok in mladostnikov trpi zaradi psihičnega stresa.
Končno poročilo medresorske delovne skupine
Učinki korone na zdravje, zaznani 8. februarja letos.
Če država opazi kaj takega in se ne odzove, temveč takoj zahteva, da se julija ponovno
cepijo otroci, potem mi kaže, da to nima nobene zveze s svetovnim dnevom otroka.
Če bi šlo res za zaščito otrok, bi bilo treba sprejeti povsem drugačne
ukrepe, in sicer postaviti pred sodišče tiste, ki so to organizirali.
V času korone smo imeli trditve, da otroci ogrožajo svoje
stare starše, starše in učitelje.
In prav to se je zgodilo - starševstvo ali zamenjava vlog s strani države.
Ideja je bila, da bi morali otroci pokazati pozornost do odraslih, zmanjšati njihov
strah, v zameno nositi maske, obvezno testiranje in tako naprej.
Otroci so se bali, da bodo koga ubili.
To, kar so počeli z otroki, je bilo neverjetno.
Naravna pravica staršev se tu odpravlja s preprostimi pravnimi predpisi, ki so tudi
tako nejasni, da nihče ne ve, kdaj in s kakšno intenzivnostjo
je tak poseg upravičen.
Kdaj je ogroženo otrokovo telesno, duševno in čustveno dobro počutje?
Ker starši niso pripravljeni preprečiti nevarnosti.
Kakšna nevarnost to sploh je?
In kakšna sredstva naj starši uporabijo, če otrok tega ne želi?
Prevračanje odgovornosti je ena stvar, povsem druga zgodba pa je prelaganje
krivde na otroka, ko mu rečem, da je to tvoja krivda, če se mu to zgodi.
To pomeni, da je država zagrešila tako resno sekundarno nevarnost za otrokovo dobrobit,
da je po mojem mnenju ni več mogoče odpraviti.
In nikakor se ne želijo sprijazniti z vsemi kaznivimi
dejanji, ki so jih povzročili.
Motnje govora, sramežljivost pri stikih in depresija so bile le nekatere od posledic preizkusa
in manije maske ter zaprtosti, ki so jih diagnosticirali otroški psihologi.
Zgodovinarji, kot je zlasti Michael Hüther, ki sem ga imel pred kratkim čast osebno spoznati,
pa trdijo, da se zaščita otrok še nikoli v zgodovini ni sprevrgla
v zaščito pred otroki.
Vsako leto opravimo več kot 35.000 tako imenovanih "namestitev na domu".
V obdobju korone je bilo odvzetih še posebej veliko otrok, saj ob ponovnem začetku
pouka niso hodili v šolo, ker njihovi starši niso hoteli, da bi si
otroci nadeli maske ali da bi se uporabljale testne palice.
Nato so odpeljali otroke, ne le enega,
ampak tudi druge.
Neverjetno je, kaj se je zgodilo.
To pomeni, da lahko država preprosto ustavi pouk, starši pa ne smejo zaščititi svojih otrok.
Če si predstavljate, kako jim odvzamejo otroke in jih nato namestijo v ustanove,
ki jih odvetniki premetavajo, ne da bi preučili dejstva, potem pridem do problema,
da je to, kar pravijo uradi za mladino, preprosto sprejeto.
In nimajo nobenih možnosti, kot so v zakoniku o civilnem postopku, vsekakor ne
pri začasni odredbi, enak problem pa je tudi v postopku v glavni stvari.
Na primer, priče niso zaslišane.
Niti procesne goljufije niti ničesar drugega.
Usodno pa je, da gre za nejavne postopke.
To pomeni, da prebivalci ne morejo nadzorovati dogajanja v njem.
Seveda je lahko odvzem otroka iz družine dobra stvar.
V tem primeru so dva dečka, ki sta bila večkrat posiljena, seveda
odvzeli vzornemu LGBT-paru Zulock1.
Spoštovana gospoda in gospo Zulock, ki sta prijazna moža, zdaj seveda tožijo.
No, to bo v ZDA... Nimajo dobrih možnosti.
Težko jim bo.
Zato jih bomo v Nemčiji ponovno izdali, seveda pa ni vse tako slabo.
In to nasilje se ne dogaja le v socialnem okolju.
To se dogaja v številnih ustanovah.
Zakaj ni tako, kar bi bilo samoumevno, da imajo to v upravnem pravu, zakaj sodniki v družinskih
zadevah na splošno ne zahtevajo in ne preučujejo spisov urada za mladino?
Povsod, kamor gremo, vlada vzdušje strahu.
Z drugimi besedami, nihče si ne upa niti nasprotovati sodišču, da bi dokazal,
da to, kar trdi sodišče, ni res.
Ko imamo opravka z otroki, imamo na Poljskem
različne organe, ki skrbijo za otroke, skrbnike, kuratorje,
poljsko se jim pogosto tako reče.
In priznavajo, da je deloma drugačna, kot jo vidi sodišče.
Vendar si tu nikoli ne bi upali odpreti ust, saj
je povsod vzdušje strahu.
Kako se lahko vse to sploh zgodi, da je kaj takega mogoče?
Na področju socialnega varstva mladih in družinskega prava imamo strukture, ki so nagnjene h korupciji.
Oddelek 8a SGB VIII je bil uveden leta 2005.
To je tako pomembno, ker ta odstavek spreminja dokazno breme.
To pomeni, da urad za mladino trdi, da starši ogrožajo dobrobit
otroka, starši pa morajo dokazati, da ne ogrožajo otrokove dobrobiti.
O tem morate razmisliti.
Ta odstavek je znan tudi kot odredba o zaščiti.
Mandat za zaščito se je razmahnil do te mere, da ga preprosto ni več mogoče razumeti.
Konvencija ZN o otrokovih pravicah od leta 1989 poudarja obveznost države,
da zagotovi vzgojne ukrepe za otroke in jih tako zaščiti pred spolno zlorabo.
Trenutno se dogaja ravno nasprotno.
Pripravljeni so na spolno zlorabo.
Soočiti se moramo s fizičnim, psihičnim in spolnim nasiljem v otroških domovih.
Opravka imamo z mučenjem in umori, morda celo samomori, kar je zelo
vprašljivo, pod nadzorom in prikrivanjem nemških oblasti.
Lani je bilo pri BKA prijavljenih 15.000 primerov spolnih zlorab.
To je 7,5 odstotka več kot v prejšnjih letih.
Če se v časovnih vrstah vrnete nazaj, boste videli, da se vsako leto poveča
za približno 3, 4 ali 5 odstotkov.
Z drugimi besedami, primerov ni vse manj, temveč jih je vse več.
V 149.000 primerih kartiranja zlorab so nesorazmerno pogosto vpleteni otroci, 42 ulic,
pri čemer nimamo nobenih raziskav na tem področju, vse do danes.
Organizacija BKA na tem področju ni storila ničesar.
Dokumenti SZO in ZN jasno kažejo, da želijo kriminalizirati zaščito otrok
z izgovorom, da je spolnost človekova pravica ne glede na starost.
To dokazno poročilo je na voljo na spletni strani stopworldcontrol.com.
Če vas nekoliko bolje seznanimo, naj se otroci od 0 do 4 let učijo
masturbacije, masturbiranja, razvijanja zanimanja za lastno in tuje telo.
Od 0 do 4.
To je standardni dokument, ki sta ga skupaj razvila Svetovna zdravstvena organizacija in Zvezni center za zdravstveno vzgojo.
In to je bilo že 2011.
Nikogar ni srbelo, nikogar ni skrbelo, nihče se ni registriral.
To je postalo znano šele, ko je udaril Karl Lauterbach.
Toda že takrat so bili ljudje vedno pozorni na to, da so rekli: da, to je okvirni koncept.
Okvirni koncept za strokovnjake.
To ni navodilo.
To ni predpisano.
Na podlagi znanstvenih ugotovitev.
Hkrati je Mednarodna komisija pravnikov izdala izjavo, da bi morala biti
spolnost med odraslimi in otroki zakonita, če se otrok strinja.
Zato poskušajo odvrniti pozornost.
Ta program, ki ga zdaj izvajajo, se na primer izvaja tako,
da se infiltrirajo v osnovne šole.
Na primer s spremembo mednarodnih izobraževalnih in kulturnih predpisov.
Potem vsi veste, da imam popolnoma nov dokument iz leta 2021, iz Focusa, zelo aktualen, kjer lahko
preberete vse, da. Raziskovalci: Zeleni so se dolga leta zavzemali za brezplačen seks z otroki.
In če si zdaj ogledate to ... zdaj se imenuje Göttingenski inštitut za raziskovanje demokracije,
tako da praktično raziskuje, kaj so Zeleni napovedali na svojih strankarskih konferencah.
Če poznate spise in knjige Johna Moneyja, ki sem jih prebral,
seveda vse v angleščini.
To je v razmerju 1:1 ideologija tega zločinca, ki je zlorabljal otroke, vendar je bil precej pameten.
Pedofili se sistematično infiltrirajo v ustanove, to vemo iz cerkve,
ni mi treba govoriti, saj veste, da se
nenehno poroča o spolnih zlorabah v katoliški cerkvi, pa tudi v protestantski
cerkvi, v ustanovah na splošno, kjer se zbirajo
spolni prestopniki.
Kentler je pedoseksualno mrežo napeljal skozi znanstvene in izobraževalne
ustanove ter politiko.
Vse temelji na tem, tudi ta standardni dokument.
Seveda se je to zgodilo tudi na političnem področju.
Hildesheimska študija o dejavnostih profesorja Kentlerja se nadaljuje:
Vse več je dokazov, da so bili ti rejniki samski, včasih vplivni moški iz
akademskih krogov, raziskovalnih ustanov in drugih izobraževalnih
okolij, ki so prav tako prakticirali pedofilijo.
V reviji Emma in mislim, da tudi v TAZ-u sem prebrala, da
so bili tudi vplivni politiki.
Za zunanjo namestitev.
Seveda je bil temu zelo naklonjen tudi John Money.
Jasno je, da so bili otroci odvzeti biološkim staršem.
Seveda je bila takrat zloraba otrok pogosta, kar je dokazoval tudi John Money.
Vse to se je dogajalo od 70. in 80. let prejšnjega stoletja pod, če lahko tako rečem, duhovno prevlado
Johna Moneyja, pod mavrično zastavo.
John Money Prav tako sem povsem jasno in izrecno v tem
diagramu označil pedofilijo, sporazumno
neškodljivo erotično povezavo, ljubezensko razmerje med moškim istega
spola in dečkom.
Tu govorimo o nadzoru zaščitene osebe, nato pa o spolnih odnosih po dogovoru.
Tako lahko sodniki naredijo kaj takega, kar je po mojem mnenju
sploh mogoče le s političnim vplivom.
Več kot 70 kazenskih postopkov proti odgovornim osebam je bilo ustavljenih.
Veste, da so tožilstva vezana na navodila, zato mi ni
treba povedati ničesar več.
Haasenburgovi spisi so od zaprtja pod ključem.
Po desetih letih se uničijo.
23. decembra so uničeni.
Kdo je bil odgovoren za te datoteke?
Brandenburška ministrica za izobraževanje Britta Ernst, žena Olafa Scholza.
Pred kratkim je odstopila, verjetno zato, da bi se izognila škandalu svojega moža.
Govorim o članih upravnih odborov bank, na primer o lastnikih naših tiskovnih
agencij, lastnikih naših tehnoloških podjetij, znanih osebnostih, ljudeh, ki
jim dejansko zaupamo.
V zadnjih letih se David osredotoča na razkrivanje zločinov proti človeštvu,
ki so jih zagrešili visoki vladni uradniki.
Opravil je intervjuje s številnimi očividci in preživelimi žrtvami, ki pričajo o
tem, kako so se v vlade infiltrirali agenti globalne mreže zločincev, ki so vpleteni
v trgovino z milijoni otrok za spolno zlorabo in ritualno žrtvovanje.
V uradnih dokumentih je jasno navedeno, da je cilj spolne vzgoje danes zagotoviti,
da bi majhni otroci čim prej ali čim bolj zgodaj začeli s spolnimi odnosi.
To so pravzaprav smernice za učitelje, ki se usposabljajo.
Pravijo, da morajo poskrbeti, da bodo njihovi otroci začeli seksati v
razredu čim prej in čim mlajši.
In še to, kar je prav tako zapisano v dokumentu, da ne bi smelo obstajati pravilo o izjemah, ki bi
staršem omogočalo, da svoje otroke izvzamejo
iz pouka, če imajo nasprotovanje učnim vsebinam.
Na tej točki so starši in otroci razdeljeni.
Videli smo, da so za obvezno izobraževanje odgovorni otroci in da so zanj odgovorni starši.
Sodišče lahko torej zdaj izbira, proti komu bo ukrepalo.
Kot smo podrobno slišali že prej, lahko gre celo za ugrabitev otrok.
Že zdaj vidimo, kaj se dogaja v šolah, kjer so drag queens predstavljeni majhnim,
ranljivim otrokom, ki se ne morejo braniti in nimajo možnosti,
da bi to sploh razumeli.
In ta ideologija, tako imenovana ideologija spola Johna Moneyja, stoji
za doktrino transseksualnosti, ki otrokom v šoli govori, da
si lahko deček ali deklica.
Samo kastrirajte jih, vzemite estrogen, da? Tu ne gre za vključevanje.
To nima nobene zveze z vključevanjem oseb z drugačno spolno usmerjenostjo
ali usmerjenostjo.
Gre le za agresivno prevzemanje otrok, da bi jih lažje dosegli.
Gospe in gospodje, ali je cilj ločiti otroke od staršev?
Ali je cilj uničenje nuklearne družine?
Kje je pravica do spolne samoodločbe?
Za splošno osebnostno pravico?
Pravica staršev do izobraževanja?
Vendar ali je otrokova intelektualna dobrobit, za katero država meni, da bi morala biti zagotovljena s poučevanjem
v šoli, ogrožena, če otrok ne obiskuje šole in ga namesto tega poučujejo skrbni starši v majhnih
učnih skupinah, pri čemer učno snov usvoji v veliko krajšem času kot v šoli?
Če so otroku prihranjeni nesmiselni ukrepi, ker ima razsvetljene
starše, ki ne sledijo slepo vsaki državni zgodbi?
Namesto tega so bili starši, ki se ne podredijo državni naraciji in sicer menijo,
da državna šola ni dobra za njihove otroke, v nasprotju z načelom naravnega
prava pred ustavnim pravom kriminalizirani, saj so bili s finančnim pritiskom
prisiljeni ravnati tako, kot oni in njihovi otroci zavračajo na podlagi
protiustavnih glob.
Ko se zavedaš te dramatične grožnje našim otrokom zaradi
institucionalnih napadov, vključno z novimi načrti SZO,
ti dobesedno vzame sapo.
Učitelje pozivam, naj se s tem načrtom ne strinjajo, ampak naj ga razkrijejo.
V stiku sem z več organizacijami, na primer z odpuščenimi policisti in javnimi uslužbenci,
ki so ogrozili svojo kariero, da bi rešili otroke, ker so želeli zbrati dokaze.
Na svetu so ljudje, ki so svoje življenje posvetili temu, da bi
odpravili to sprevrženost.
Ljudje, ki imajo še vedno srce, ki so še vedno zmerni.
Vse bi rad spodbudil, da vstanete.
Reči moramo "ne" in se postaviti po robu.
Mislim, da smo se zdaj vsi znova zavedli, kako pomembno je, da smo dejavni
v usklajenih akcijah, v sodelovanju s čim več drugimi
pogumnimi sodržavljani.
Zdaj potrebujemo podporo vseh medijskih delavcev, vseh novinarjev, da bi bili naši
sodržavljani vsak dan opozorjeni na to vprašanje kot na rdečo opozorilno luč.
Menim, da so k temu pozvani tudi vsi pravniki, javni uslužbenci, zlasti
sodniki in tožilci, učitelji, vzgojitelji in zdravniki.
Prepričan sem, da lahko to storimo skupaj in izsušimo nepopisno močvirje teh zločinov ter tako končamo zlobne mahinacije, pedofilijo kot način življenja elit, kot nas je naučil David, da lahko enkrat za vselej končamo te zlobne mahinacije.