Claudio Zanetti är en schweizisk advokat och politiker.
Med sina expertkunskaper bidrar han till centrumet för utredning, klargörande, lagföring
och förebyggande av brott mot mänskligheten på grund av Corona-åtgärderna (ZAAVV).
Claudio Zanetti intervjuades av Kla.TV dagen innan de nästan 600 åtalspunkterna lämnades
in till den federala åklagarmyndigheten i Karlsruhe.
Herr Zanetti, som schweizisk medborgare med en solid schweizisk demokrati och ett rättrådigt rättsväsende
ser ni förmodligen med förvirring på Tyskland.
Med tanke på de många tyska läkare som har förbjudits att utöva sitt yrke, berövats sin
frihet och förlorat sin försörjning på grund av sin kritiska hållning till åtgärderna
mot coronaviruset är det rimligt att tala om en rättslig konkurs i Tyskland.
Lagstiftning, jurisdiktion och polismakt har uppenbarligen fått ett eget liv i stället
för att tjäna befolkningen.
Vad gör Schweiz bättre som gör att det fungerar där?
Vad bör vi tyskar om möjligt lära oss av Schweiz?
Vad skulle ni säga, herr Zanetti?
Så som du sa är det tyvärr inte längre helt stabilt för oss heller.
Vi har också vissa tecken på erosion som oroar mig.
Det är bara så det fungerar för oss.
Ja, ja, ja.
Så jag kommer inte att förneka att vi fortfarande har det
mycket bättre än i Tyskland.
Det i alla fall. Ah, ja.
Vi har inte de värsta excesserna.
Men helt nyligen var det något på Twitter om tillståndet i rättsväsendet och även med klagomålet
om huruvida vi kan uppnå något där, vilket vi nu försöker göra från ZAAVV.
Och därför gjorde det mig faktiskt ledsen att se hur många av mina tyska samtida som
har tappat tron på rättssystemet.
Ja, det stämmer.
Och då skrev jag samma sak, och då svarade Markus Krall och sa att problemet inte var
att tilltron till rättsväsendet hade rubbats, utan att rättsväsendet
faktiskt inte var bra.
Han hade naturligtvis i grunden rätt, men jag menar, vad betyder det om människor
inte längre tror att de får rätt service?
Så om du har intrycket att, ja, de gör vad de vill i alla fall;
och den person som söker rättvisa, det är vad vi talar om inom advokatyrket, så när du går till domstol söker du rättvisa.
Rättigheten måste odlas.
Och om man förlorar tron på att detta verkligen händer och att lagen följs, då är det katastrofalt.
Och det undergräver staten, och det kommer att få mycket, mycket allvarliga konsekvenser.
Jag kan inte säga hur man korrigerar detta effektivt. Det kommer att ta lång tid.
Och framför allt behöver vi många förnuftiga, begripliga och rättvisa beslut igen, där människor kan se att
de har rätt: Men det är inte bara undergång och dysterhet.
Så en korrigering är möjlig, men just nu ser det verkligen inte bra ut.
Vi har nu helt enkelt sett
med Corona, så vad som faktiskt gör mig så sjuk är denna eliminering av kontroller och balanser
Om mänskligheten någonsin har åstadkommit något smart på området för statspolitik eller historia,
konsten att styra, så var det faktiskt utvecklingen av uppdelningen av staten
i de tre befogenheterna - lagstiftande, verkställande och dömande - och vi har
faktiskt lyckats mycket bra med det.
Ja, det stämmer.
Plötsligt ser vi att myndigheterna agerar som om det fanns en evigt giltig sanning till
deras förfogande och att alla som har en annan åsikt automatiskt har fel.
Och det är mycket, mycket farligt.
Detta är faktiskt den argumentation som vi känner igen från extremvänstern, Antifa.
De säger: Vi är antifascister,
så om ni är emot oss måste ni vara fascister.
Ja, precis,
det är den enkla beräkningen.
Ja, men det är så det fungerar idag.
Och om den intellektuella diskussionen, dispyten, som bör odlas, helt enkelt
kvävs, då kan en demokrati inte överleva på lång sikt.
Du talar om myndigheterna.
Jag antar att medierna också spelar en viktig roll i detta.
För det slutar alltid med att det blir ensidigt.
Och sedan sprider sig denna uppgivenhet naturligt.
Naturligtvis, eller hur?
Ja, det stämmer.
Mediernas främsta uppgift är att ständigt granska makten.
Men när en mäktig person säger något måste de göra det på ett reflexmässigt sätt: Ja, varför säger han det?
Har han baktankar?
Kan han rättfärdiga det han säger?
Och så vidare.
Han borde få förklara det för sig själv.
Men om något bara kan hävdas och presenteras som evangelium, då kan ingen
fruktbar utveckling äga rum.
Och här måste vi verkligen vara försiktiga. Annars förlorar vi så mycket.
Vi rör oss i riktning mot absolutism;
att detta avskaffades, där kungen kunde säga - jag är staten - vi vill
verkligen inte ha det längre.
Men jag tror att Ludvig XIV. kan säga vad reglerna bör vara, de allmänt abstrakta reglerna.
Han kunde implementera dem direkt.
Och om någon inte passade honom kunde han lika gärna kasta dem i fängelse.
Men man får intrycket att vissa personer i Berlin skulle vilja återinföra den.
Och när till och med domstolarna och alla andra går med på det, och medierna inte ställer några kritiska frågor.
Jag menar till exempel att jag inte kan minnas att Angela Merkel någonsin
behövde svara på en kritisk fråga.
Ja, jag förstår precis vad du menar. I vilket fall som helst.
Och denna uppgivenhet som ni just har nämnt, som har blivit utbredd bland
befolkningen, denna brist på förtroende
för rättsväsendet, jag vet att ni personligen arbetar mot detta.
Eller ett instrument är den direktdemokrati som ni värdesätter där, som ni arbetar för.
Detta är ett kollektiv.
Det är just därför som Schweiz inte har en direktdemokratisk regeringsform, som man ibland säger,
utan snarare en halvdirektdemokratisk. Vi har också ett parlament där.
Eller en folkomröstningsdemokrati, vilket faktiskt är ännu bättre.
För folkomröstning betyder faktiskt folkomröstning på tyska.
Och här i Schweiz innebär en folkomröstning att man tvingar fram en folkomröstning.
Att genomföra en folkomröstning innebär alltså att samla in namnunderskrifter.
50 000 underskrifter på 90 dagar kan du tvinga regeringen att rösta om förslaget.
Och det är faktiskt ett kollektiv. Det är förmodligen därför som schweiziska politiker är lite mer avslappnade.
Alla frågor handlar alltså inte om liv och död,
vilket ibland är fallet i Tyskland.
Och du har alltid möjlighet - vanligtvis fyra gånger om året - att släppa loss lite ånga i valurnan.
Det är också förnuftigt, vilket också gör en stor skillnad.
Jag såg det nyligen när jag kunde visa en delegation från Thüringen runt i kantonrådet i Zürich
och sedan i nationalrådet i Bern, och de var mycket
imponerade av hur vi interagerade
med varandra.
Så det fanns till exempel en längst till vänster, grön och
allt, och hon kom och var glad att jag var tillbaka.
Vi kysstes och allt möjligt och de var alla förbluffade. Jag säger att det är helt normalt i Schweiz.
Eftersom det finns omröstningar igen, så är vi tillsammans.
Sedan, kanske tre månader senare, har du motstridiga åsikter igen,
men det är mycket mer blandat och vi känner inte riktigt till dessa lägerstrider på
det här sättet.
Mycket bra, tack.
Så herr Zanetti, tack för era kommentarer.
Ett medium som du också använder, som du stöder eller ett projekt som ligger dig varmt om hjärtat
är demonstrationen och även inlämnandet av de 599 brottsanklagelserna i morgon,
den 10 december 2023, som är den 75:e dagen
för mänskliga rättigheter.
Jag tror att det här kommer att bli historiskt.
Du är inblandad i detta, du hjälpte till att initiera dessa brottsanklagelser.
Och frågan skulle nu vara: Om det tyska rättsväsendet, dvs. den federala åklagarmyndigheten, inte hanterar dessa 599 fall
som kommer att överlämnas i morgon på ett tillfredsställande sätt - vilket återigen skulle understryka den rättsliga
konkursen i Tyskland - skulle tyskarna ha möjlighet, enligt stadgan om de mänskliga rättigheterna, att
lämna in sina anklagelser till den internationella brottmålsdomstolen i Haag.
Vilka möjligheter tror ni att det finns att få de ansvariga för det lagliga införandet av obligatorisk
vaccinering vid hälsovårdsmyndigheter och bland medlemmar av den tyska försvarsmakten
dömda och att få ersättning från de ansvariga?
En mycket ambitiös fråga.
Tja, för det första skulle det ha varit två annonser till, men under tiden
har två ledamöter av Bundestag dött.
Vi vet inte exakt vad det var, men det kan ha varit corona eller
vaccinationen, förstås.
Vi gör inte de här annonserna på skoj.
Detta är faktiskt en mycket, mycket allvarlig fråga
och vi insåg helt enkelt att det fanns många ansträngningar.
ZAAVV vill också ägna sig åt straffrättsliga åtgärder.
Men vi har insett att det finns så många frågor i hela den här coronahistorien.
Och sedan stöter man ofta på bevisförfaranden eller procedurhistorier som är mycket svåra.
Ralf Ludwig hade faktiskt den lysande insikten att förbundsdagen
har gjort och beslutat saker som den är förbjuden
att göra.
Och han gick verkligen till grunderna, nämligen den berömda artikel 1 i grundlagen:
Den mänskliga värdigheten är okränkbar.
Ja, det stämmer.
Vi sade sedan till oss själva att vi skulle glömma allt, dessa trivialiteter, inklusive
vaccinskadorna etc., även om de naturligtvis kan vara mycket dåliga för dem som drabbas.
Men vi måste lägga dem på is nu.
Vi har sagt att vi koncentrerar oss på det allvarligaste brottet - och
det är denna obligatoriska vaccinering.
Det spelar ingen roll om det är institutionsrelaterat eller bara
för den tyska försvarsmakten eller vad som helst.
Det är helt enkelt tanken att staten talar om för någon vad han eller hon ska injicera under huden.
Det är inte möjligt.
Och i princip har den federala författningsdomstolen avgjort
denna fråga för länge sedan.
Eftersom det stod så:
Staten har inte rätt att väga människoliv mot varandra.
120 Han har inte rätt att göra det.
Och det finns flera kända fall.
Ni minns säkert att den tyska förbundsdagen efter den 11 september också antog en lag som skulle ha gjort det
möjligt för regeringen att skjuta ned ett flygplan som var på väg mot en trafikerad region, mot en stad.
Och advokaten, herr Schirach, han gjorde den berömda TV-pjäsen, teaterpjäsen - jag tror
att den hette Terror.
Det är där det här fallet utspelar sig.
Ett kapat flygplan är på väg mot en fotbollsstadion full av människor.
Och nu frågan: Har piloten rätt att skjuta ner den eller inte?
I hans pjäs, i teatern, är frågan: ska befälhavaren som beordrade nedläggningen
dömas eller frikännas?
Det var intressant att TV-publiken var överväldigande för, naturligtvis, omkring 90 procent -
i Schweiz tror jag att det bara var omkring 80 procent. Ja, han har rätt, du måste skjuta ner honom.
De säger: "Vi räddar fler liv än vi förstör i flygplanen.
Några politiker i förbundsdagen väckte talan mot denna rättsliga grund, som
förbundsdagen antog vid den tidpunkten. Och den federala domstolen sa:
Ja, en sådan lag är inte tillåten, eftersom staten inte får värdera vissa människoliv högre än andra.
Staten måste skydda livet och den får inte säga:
Ja, om jag kan spara tusen för det, då kan jag offra tio nu.
Detta är inte möjligt eftersom det är en flagrant (klar, uppenbar) kränkning av den mänskliga värdigheten.
Och det är din utgångspunkt.
Bort från det enskilda fallet, från skadan eller från det som är riktigt
illa, det som du inte vill titta på.
Ja, precis.
Bundestag visste redan då när de beslutade att det skulle bli dödsfall.
Det har ni accepterat.
Du sa att vi räddade fler människor.
Men de har inte rätt att göra denna bedömning.
Det finns också ett annat fall, det berömda Gäfgen-fallet, kidnappningen
av den unge pojken Jakob Metzler.
Mhm.
Eller Metzer, jag är inte riktigt säker längre.
Han kidnappades där.
Polisen trodde att pojken fortfarande levde.
De hade tagit gisslantagaren och ville veta var pojken befann sig.
Och då sa polischefen: Vi måste vrida om hans handled och så vidare tills
han berättar för oss var pojken är.
Så långt kom det inte.
Pojken hittades, men tyvärr var han redan död.
Detta väckte frågan om huruvida polischefens beteende var
berättigat eller inte.
Rättsväsendet sade: Nej, här
har en röd linje passerats, det är inte acceptabelt.
Och nu är alla dessa människor här igen och säger: Om vi var föräldrar till den här pojken
skulle vi själva ha tagit
en kniv och hjälpt honom ut.
Men det är just därför vi har rättsstatsprincipen.
Vi tar den här saken, vi vill inte ha en blodsdrake.
Detta är ett föråldrat rättssystem.
Vi vill ha ett system där staten fullgör denna uppgift i det allmänna
intresset och följer vissa regler.
En av dessa regler är människovärdet och det förbud mot tortyr som följer av detta.
I detta fall bekräftade den federala författningsdomstolen domen mot polischefen,
även om den var ganska mild.
Sedan gick ärendet vidare till Europadomstolen för mänskliga
rättigheter, som också bekräftade detta.
De skrev till och med:
Även om själva grunden för staten skulle äventyras, dvs. om statens överlevnad hänger på det, får denna röda linje inte överskridas.
Otroligt.
Tydligare än så kan man inte formulera vad de gjorde.
Vår uppgift blir nu att inleda denna diskussion och säga: Vet ni egentligen
vad ni har gjort med denna obligatoriska
vaccinering?
Ni mixtrar med den mänskliga värdigheten.
Och grundlagen och andra rättssystem - inklusive den europeiska deklarationen om de mänskliga rättigheterna
och FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna - drar helt
enkelt en gräns där. Det är ett kategoriskt imperativ.
Och om vi börjar relativisera, då blir det extremt farligt.
Jag vill se den här politikern eller den federala åklagaren.
Kanske kommer de att komma på något.
De kanske säger att de inte kan utsättas för press eller att vi har gjort något formellt fel, eller så kommer de på något.
Men den fråga vi ställer är så viktig.
Och vi måste insistera på att vi säger: Du kan inte bara ignorera det här.
Det handlar om den berömda artikel 1 i grundlagen. Och det finns inget att relativisera.
Även om man kunde ha skyddat 80 miljoner människor med vaccinet, eller 100 miljoner eller 500 miljoner,
skulle det fortfarande finnas en röd linje.
Det är mycket intressant.
Man kan inte säga: vi sparar lite och offrar lite i gengäld.
Jag menar, vi är likadana igen, när de kastade oskulder till
drakarna på medeltiden.
Det är helt enkelt inte möjligt.
Det är en utveckling i idéhistorien att vi helt enkelt sätter gränser för staten.
Och människovärdet sätter också gränser för staten, som den inte får överskrida.
Gränser som han har satt upp för sig själv.
Ja ... var alltid försiktig,
staten har inte så mycket gott.
Staten måste alltid tvingas att respektera gränserna.
Men det står också i den andra meningen:
Myndigheterna, dvs. staten och alla statliga organ, är skyldiga att respektera denna värdighet.
För det är intressant.
Punkt 2 nämns aldrig.
Naturligtvis är detta faktiskt begränsat till statliga institutioner.
Och det är precis vad de inte bryr sig om.
Och det är mycket farligt.
Och nu vill vi helt enkelt tvinga på dig den här diskussionen.
Ni måste nu ta ställning:
Varför anser ni att ni har rätt att relativisera eller
mixtra med artikel 1 i grundlagen?
Om du hittar någon anledning att säga: Nej, vi är inte intresserade av det, så kommer
vi inte att gå in på det. - som vi tyvärr måste räkna med - vägen till Haag är öppen.
Och vi är också i färd med att på något sätt hitta stater som kan stödja oss i detta,
för då måste man engagera sig.
Och naturligtvis finns det också afrikanska stater som till exempel är intresserade av att delta,
eftersom de också har tröttnat på att det bara är svarta afrikaner
som ställs inför rätta i Haag.
De säger också: Ja, det finns några gangsters i väst som förtjänar det.
Låt oss ta en titt.
Så den federala åklagaren befinner sig faktiskt i en besvärlig situation eftersom han måste fatta ett beslut:
Vill vi klargöra frågan internt, så att säga, och säga, ja, det finns verkligen ett
behov av åtgärder, vi måste arbeta igenom detta;
Vi måste också låsa in de skyldiga eller åtala dem - eller vill ni
skämmas för att det hela sedan kommer att hanteras internationellt under överinseende
av världsoffentligheten?
Ja, mycket intressant.
Men kontentan är att ni vänder på steken och dessa regler som staten har skapat eller
där den har sagt, i mycket juridiska domar, att för att skydda en enda eller en
miljon människor får ni inte införa något som i sin tur äventyrar en enda person.
Jag tycker att det är mycket intressant att ni vänder på det och angriper det.
Med andra ord ger du den redan en hög chans,
Jag talar om logisk argumentation, annars skulle du inte vara här.
När det gäller intellektuellt resonemang är fallet tydligt för mig.
Du måste komma på något att förklara det med.
Ni kommer kanske att säga till er själva med den vanliga lättsinnigheten, ja, ja, vi har
ingen aning om rättsvetenskap och så vidare.
Men just där! - Jag menar, vissa bestämmelser i lagen är formulerade
så enkelt att alla förstår.
- I synnerhet finns det en annan som jag gillar: det finns ingen censur.
Tja, jag tror inte att det kan vara lättare att formulera en rättslig bestämmelse.
Men jag kan förstå att många tyska politiker har mycket svårt att förstå detta.
Jag menar, Mrs Nancy Faeser, hon bryr sig inte om vad det står.
Hon säger: Ja, vi censurerar bara för att skydda dig.
Jag menar, när jag tittar på Kla.TV - där finns alla dessa konstiga bögar som pratar och så vidare,
vi måste skydda befolkningen från det.
Så naturligtvis menar vi väl med dig.
Och - nej, konstitutionen
är helt tydlig - det kommer inte
att ske!
Och denna rätt till försvar tvingar staten att tolerera just
det som går helt på tvärs.
Om han bara godkänner det som han själv tycker är bra är det inte frihet.
Nej.
Nej, han måste hitta den, ... Det låter logiskt.
...där de blir arga mot det och säger, ja, de har rätt; - eller det berömda Voltaire-ordet:
Även om jag fördömer det du säger vill jag ge mitt liv för det och kämpa för att du ska kunna säga det.
Det är Frihetspartiets princip.
Ett mycket fint citat;
ja. - Herr Zanetti! Tack så mycket för era kommentarer.
Vad kommer att hända med de 599 åtalspunkterna om det visar sig att Internationella brottmålsdomstolen
inte är oberoende, dvs. om denna jurisdiktion
inte på ett tillfredsställande sätt kan hantera dessa brott mot
mänskligheten?
För det måste finnas ett sätt att vid någon tidpunkt och på något sätt förhindra
att sådana brott fortsätter i framtiden.
Ni tar upp en annan viktig fråga: rättsväsendets oberoende.
Även i Schweiz diskuterar vi alltid hur vi bäst skall uppnå detta.
Och ett sådant internationellt organ är naturligtvis aldrig helt oberoende.
Men det är ett försök att kunna bestraffa även allvarliga
brott i internationell rätt.
Jag menar, när vi tänker på Nürnbergrättegången eller efter andra världskrigets fasor - naturligtvis
var det en segrarens rättvisa, naturligtvis är den behäftad med denna brist - men det var ett första
försök att skapa rättvisa, att fastställa regler, brott mot mänskligheten - eller som vi
nu säger här: mänskligheten - eller krigsförbrytelser och så vidare.
Trots allt är detta ett kvantsprång i mänsklighetens historia.
Det måste sägas,
och normer sattes även för senare fall.
Nu har en internationell tribunal inrättats och de stora länderna säger:
Ja, det är mycket bra, men det räknas inte för oss.
Amerikanerna säger att om en av våra soldater ställs inför rätta där, är presidenten
eller landet skyldigt att använda militärt våld för att få ut honom.
Och du kan föreställa dig hur oberoende en sådan domstol är.
Jag tror inte heller att ryssarna är inblandade, men nu pågår en process mot Putin.
Naturligtvis finns det många saker som är politiskt motiverade.
Och sedan på andra sidan har vi afrikanerna, som redan nämnts, som säger :
Varför är det alltid bara vi och inte de andra?
Varje land väljer sedan om det vill följa denna dom eller inte.
Ja, precis. Detta är mer än bara en barnsjukdom.
Detta är naturligtvis problem som en sådan internationell myndighet helt enkelt har.
Frågan är om vi tvingas att helt enkelt leva med det och göra det bästa av det eller om vi på något
sätt kan försöka förbättra det steg för steg.
Jag tror att det skulle vara mycket önskvärt, men det är naturligtvis också viktigt
att detta uppfattas som rättvist av en bred global allmänhet.
Naturligtvis kräver det en hel del ansträngning; mycket måste vara rätt.
Politikerna i de federala staterna måste också engagera sig.
Men som vi kan se är trenden för närvarande snarare den motsatta.
Rättsväsendet håller nästan på att degenerera till ett instrument för makthavarna.
En mycket problematisk
utveckling, eller hur?
Jag menar, till och med ... Jag har sett det i Tyskland, där inrikesministern använder underrättelsetjänsten mot impopulära tjänstemän.
- Vi ser hur en absolut hedervärd person som Hans-Georg Maaßen
straffas för att han helt enkelt tillät sig att ha en åsikt.
Dessa är ... - Eller till och med hela partier, eller hur?
Jag menar, när ett parti är så dominerande som AfD är nu, kan man inte ens tänka på att förbjuda det i en demokrati.
Jag menar, artikel 20 i er grundlag säger det: All statsmakt utgår från folket.
Det är med andra ord folket som väljer regeringen, inte tvärtom ...
... Ja, så skall det vara.
Ja, men jag tror att det finns en brist på tydlighet när det gäller sådana triviala saker idag.
Eller så blir det en diskussion: "Ja, kan vi ha demokrati uppifrån och ner?
' ... Nej, du måste få demokrati.
Makthavarna har inte mer makt över oss än den makt vi ger dem.
Och det måste man kämpa för om och om igen.
Så du får inte demokrati gratis,
du får inte frihet gratis.
När vi säger 75 år av mänskliga rättigheter. Det är allt gott och väl.
Men detta är faktiskt bara den FN-katalog som vi sade för 75 år sedan, när
vi firade årsdagen den 10 december.
Men förståelsen för att dessa rättigheter är födslorättigheter som vi har rätt till eftersom vi
är människor! Vi måste få in det i folks huvuden igen!
Och vi såg med Corona att politikerna agerade ut... Ibland
var jag tvungen att tänka på hur jag brukade leka med Märklin-järnvägen
som liten pojke, där jag kunde få tågen att gå snabbare eller
långsammare med en transformator, och hur
de behandlar våra medborgerliga friheter idag.
De ger oss en bit och säger: "Ja, vi ska avsluta det", de sätter ett datum för när konstitutionen ska gälla igen.
Men en konstitution eller en grundlag måste vara klippan i vågorna och
måste gälla exakt i stormiga tider.
Det kan inte bero på politik när konstitutionen gäller.
Sådana frågor diskuteras inte alls.
Jag tycker att det är extremt farligt.
Karl Schmitt sade att suveräniteten tillhör dem som har ett undantagstillstånd till sitt förfogande.
Och vi har nu sett att detta uppenbarligen är administrationen och regeringen.
De drar nytta av undantagstillståndet och kan därför förklara det.
Och denna totala korruption av lagen går ännu längre.
Jag menar, när jag nu i Tyskland ser hur en regering på allvar söker undantagstillstånd och vill utlysa
undantagstillstånd för att kunna anta en budget som strider mot konstitutionen, då
är vi inte långt ifrån godtycke, för det
är godtycke.
Naturligtvis
kan du se det i folkets missnöje, opinionssiffrorna
är i källaren som aldrig förr, men vi
har det, om jag förstår dig rätt...
Ingenting händer, ingenting händer.
Det är det som är det galna,
det behöver denna motoffentlighet.
Eller så är vi redan överens om att detta inte är möjligt.
Men var finns de stora medierna som helt enkelt ställer några frågor?
Jag menar, vi har människor som nu är ... inklusive förbundskanslern, jag vill verkligen inte förolämpa dessa
människor så mycket, det är inte min sak som schweizisk medborgare, men det finns allvarliga
anklagelser om korruption, till exempel med den här cum-ex-historien.
Och han minns inte.
Han säger bara: Jag minns inte, och därmed är saken klar.
Och alla sväljer det.
Ja, men det skulle vara mer korrekt att säga att om han inte kan komma ihåg sådana saker, då är han kanske inte rätt person för förbundskansliet.
Du kanske måste fråga någon annan.
Han borde tänka på saken.
Ja, det stämmer. Vi är glada att kunna göra det.
Han har trots allt en vicepresident och kanske är det vicepresidenten som hindrar människor från
att avsätta honom.
Men herr Zanetti, för att komma till lösningen, om vi nu faktiskt har att göra med
maktmissbruk globalt och även nationellt överallt, så är det uppenbart.
Alla de exempel som ni just har räknat upp är helt klart ett maktmissbruk och en fullständig brist på diskurs.
Det skulle med andra ord vara en startpunkt, som jag ser det, för att verkligen
få människor att tänka fritt igen. Har jag förstått dig rätt?
Att du får dem att diskutera. Att åsikter är tillåtna igen.
En debattkultur, det är viktigt och vi måste sluta...
Det finns ingen åsikt som redan från början kan uteslutas som moraliskt förkastlig. Det
är inte möjligt.
Du måste tillåta det.
Du kan också motbevisa en åsikt.
Men om vi förlorar denna kultur kommer vår demokrati att gå i graven.
Vi måste helt enkelt inse det.
Och vi hade just en sådan sak.
Jag menar, att missbruka rättsväsendet som ett maktinstrument... Det borde bli ett ramaskri.
Jag menar, när jag nu ser att en Michael Ballweg tillbringade nio månader i fängelse och
det inte ens är tillräckligt för ett åtal.
Och dessa Reichsbürger, jag känner inte till dem. De är halvt galna.
Men det kan man fortfarande vara i vårt land. I ett fritt land har man rätt att vara halvt galen.
Jag vet inte exakt vad de gjorde.
Men de har suttit i fängelse i ett år nu. Och ingen stämningsansökan har ännu lämnats in.
Jag menar, Habeas Corpus Acte är redan några hundra år gammal.
Och vi kastas uppenbarligen tillbaka igen när det gäller intellektuell historia, eftersom staten helt
enkelt kan ta varje rättighet för sig själv.
Om de är brottslingar bör de straffas och dömas.
Jag har ingenting emot det alls.
Ja, men bevisa det för dem.
Men de här människorna... de gör också narr av dig, med rollatorkuppen och så vidare.
Och den gamla kvinnan, hur hon klev ur bilen och så vidare.
Det är nu den största faran som hotar Tyskland, och den kommer från dessa
människor. Detta skakar nu republiken.
Så tron på republiken är inte långt borta.
Ja, det stämmer nog.
Mycket bra sammanfattat.
Herr Zanetti! Slutsatsen är att vi behöver en öppen diskussion.
Vi behöver en debattkultur. Jag förstod dig rätt.
Och till publiken: en tvistkultur som inte bara delegeras till advokater och jurister,
utan som argumenterar inom sitt område på en juridisk nivå.
Och vi i befolkningen måste också lära oss att diskutera saker igen.
Jag förstod dig rätt, eller hur? Det är de gamla goda kontrollerna och balanserna
[System för att upprätthålla maktdelning]. Just på grund av maktfördelningen.
Makten är inte bara åtskild. Det finns också en hämning av makt.
Därför måste de då och då paradera med varandra.
Det är uppgiften!
Men tillbaka till Corona.
Jag menar, det viktigaste beslutsfattande organet var denna berömda switch, dessa
Zoom-konferenser som de hade, ministerkonferenserna med premiärministrarna.
Med andra ord ett organ som inte föreskrivs någonstans i grundlagen.
De beslutade om undantagstillståndet.
Och sedan är de själva suveräna, för att parafrasera Karl Schmitt.
Det kan inte stämma!
Nej, nej, nej, nej.
Absolut inte.
Helt och hållet skamligt.
Ja, det stämmer. Mycket bra.
Vi är mycket, mycket glada över att kunna ta till oss era förslag.
Dela ut dem till publiken.
Vi är också mycket tacksamma för alla advokater som kämpar i denna kamp.
På nivåer där vi inte kan det, ja, då skulle jag inte göra några framsteg alls.
Det är inte min värld.
Och jag är mycket tacksam för att det finns människor som du som är engagerade i detta.
Men jag har insett att jag kan göra mitt för att bidra till denna debattkultur,
för att diskutera den med dem i min omgivning och för att föra den vidare.
Och jag är väldigt spänd på att se hur det blir i morgon.
Vi håller tummarna.
Jag har verkligen lagt ner mycket energi och kraft på det här evenemanget.
Tack, herr Zanetti.