Ralf Ludwig on saksalainen lakimies ja Corona-toimenpiteistä johtuvien ihmisyyttä vastaan tehtyjen
rikosten tutkinta-, selvitys-, syytteeseenpano- ja ehkäisykeskuksen (ZAAVV) aloitteentekijä.
Ralf Ludwig antoi haastattelun Kla.TV:lle, joka edistää yleistä ihmisoikeuskasvatusta,
aattona, jolloin Karlsruhen liittovaltion syyttäjänvirastossa
nostettiin lähes 600 rikossyytettä.
Ludwig, monet saksalaiset lääkärit ja eräs tuomari joutuivat Saksan oikeusjärjestelmän
piiriin, koska he suhtautuivat kriittisesti koronavirustoimenpiteisiin.
Seurauksena oli ammattikielto, vankeusrangaistus ja toimeentulon menetys.
Eikö tämä herätä epäilyksiä Saksan oikeuslaitoksen riippumattomuudesta valtion sisällä?
Kyllä, se on jopa enemmän kuin epäilys. Saksan oikeuslaitos ei siis todellakaan ole riippumaton.
Se ei myöskään tee itsenäisiä päätöksiä, vaan tekee ne narratiivin mukaisesti - narratiivin,
joka on ennalta määrätty ja joka kulkee läpi kaikkien yhteiskunnan alojen.
Oikeuslaitos ei siis ole nyt yhteiskunnan
ulkopuolella, vaan se on osa yhteiskuntaa.
Oikeuslaitoksessa, syyttäjänvirastossa ja lakimiesten keskuudessa tämä Corona-kertomus on yksinkertaisesti vallinnut.
Vastaavasti kriittiset henkilöt kriminalisoidaan ja heitä vainotaan.
Sanon sen joskus myös oikeudessa.
Sanon oikeudessa, että tässä kriminalisoidaan mielipiteitä, tieteellisiä mielipiteitä, lääketieteellistä
hoitomenetelmää, joka on itse asiassa lääkärin alkuperäinen tehtävä päättää,
mikä on oikein.
Ja on tuomareita, jotka sitten käytännössä sanelevat lääkärille esimerkiksi
sen, miten naamiotodistus on laadittava.
Ja kyllä, periaatteessa voitte vain sanoa, että minäkin uskallan epäillä,
toimiiko oikeusvaltio ennen koronaviruskriisiä.
Coronavirus-kriisi on kuitenkin selvästi osoittanut, että se ei toimi ja että se ei ole riippumaton.
Kyllä, kiitos paljon selityksestä.
Jos saan kysyä teiltä henkilökohtaisesti, mitä tuomari sanoo, kun häneltä kysytään tällainen kysymys?
Vastaako hän siihen lainkaan vai jätetäänkö se taas huomiotta?
Joskus se jätetään huomiotta.
Tuomarit ovat siis hyvin erilaisia. Oikeuslaitos heijastaa myös yhteiskuntaa.
On tuomareita, joiden kanssa voi varmasti kiistellä.
On tuomareita, jotka sanovat, että periaatteessa me sanoisimme samaa, tai sanoisin, että
olet oikeassa, mutta laki tai asetukset sanovat toisin, ja minun
on noudatettava niitä.
Jotkut tuomarit jättävät tämän täysin huomiotta.
On tuomareita, jotka uskovat minun sanaani.
Rostockissa eräs tuomari oli todella paha, hän jopa sanoi minulle, että hän ei hyväksynyt...
En ollut laittanut naamiota, koska naamiovaatimus oli jo poistettu.
Mutta hän todella halusi naamion.
Ja tämä tuomari sanoi, ettei hän edes hyväksynyt, että olin puolustusasianajaja.
Puolustusasianajajana olen siis itse asiassa suojattu;
Saksassa minua suojellaan oikeussalissa hyvistä historiallisista syistä.
Sitten tämä tuomari sanoi, etten tunnusta teitä puolustusasianajajaksi ja
pidättää teidät tarvittaessa.
Suhteellisen vaikeaa. Ja jotkut tuomarit reagoivat hyvin, hyvin hermostuneesti.
Niinpä he alkoivat ... no, yksi tuomari otti jatkuvasti puhelimen, piti sitä korvaansa
vasten, löi sen taas luurin korvaan, otti sen taas luurin korvaan ja niin edelleen.
Se meni edestakaisin puhelimen kanssa koko ajan.
Sitten he penkovat papereita, tuomarit juoksevat ulos ja palaavat takaisin.
He ovat siis jo hermostuneita, koska me pidämme heille peiliä.
Emme ole ainoita, mutta me kriittiset lakimiehet pidämme heille peiliä pystyssä.
Ja jos he selvittäisivät asiat lain mukaan, he eivät
tekisi sitä, mitä tekevät.
Ja se tarkoittaa, kuten haluan sanoa yhä uudelleen, että ihmiset pyrkivät johdonmukaisuuteen.
Tämä tarkoittaa sitä, että ajattelusi ja toimintatapasi on sovitettava yhteen.
Ja jos näin ei ole, sairastut esimerkiksi.
Ja tuomarit eivät vain toimi johdonmukaisesti, koska he tietävät itse asiassa tekevänsä väärin ja tekevät silti niin.
Erittäin mielenkiintoinen seikka. Erittäin mielenkiintoinen seikka.
Tämä johtaa minut toiseen kysymykseen, koska Corona-kriisi on tehnyt selväksi, että lainsäädäntö, oikeuslaitos
ja poliisivoimat ovat ilmeisesti eläneet omaa elämäänsä
sen sijaan, että ne olisivat palvelleet kansaa. Kyllä, kaiken vallan pitäisi tulla kansalta.
Miten voi käydä niin, että tuomari toimii niin, että poliisi, periaatteessa
joka ikinen alue, näyttää soluttautuneen jonnekin?
Kuka on taustalla vaikuttava voima?
Puhtaasti henkilökohtainen mielipiteesi ? Taustalla vaikuttava voima?
Voimme siis ensinnäkin sanoa suhteellisen selvin päin, että on olemassa lobbaajia, on olemassa eturyhmiä,
on lääketeollisuutta, on aseteollisuutta, on rahoituskompleksia.
Kyse on siis erilaisista intresseistä, joilla on luonnollisesti valtava
vaikutus politiikkaan ja yhteiskuntaan.
Esimerkiksi coronavirus-kriisin yhteydessä on selvästi nähtävissä, että lääketeollisuus
oli yksi liikkeellepanevista voimista.
Olemme tietenkin myös yhteiskunnallisessa muutoksessa.
Elämme yksinkertaisesti digitaalista vallankumousta.
Yhteiskunta muuttuu uskomattoman nopeasti, ja se, mitä nyt tapahtuu, on minun selitykseni, mutta
jokainen voi tietysti nähdä sen eri tavalla ...
Olen samaa mieltä Vera Birkenbihlin kanssa. Se on kuin supermarket.
Tarjoan idean, joka voidaan jakaa tai olla jakamatta.
Uskon kuitenkin, että politiikka mukautuu aina
taloudellisiin voimasuhteisiin.
Meillä on nyt maailmanlaajuiset taloudelliset voimasuhteet,
joten globaali talous ei periaatteessa voi sietää valtiollisia esteitä.
Se tarkoittaa, että he etsivät myös keinoja näiden valtiollisten esteiden murtamiseksi.
Yksi tapa tehdä tämä on terveydenhuoltopolitiikka.
Kuten näemme, voimme saavuttaa tämän standardoinnin ihmeellisesti terveydenhuoltopolitiikan avulla.
Meillä on yhtäkkiä QR-koodi, meillä on standardoitu tunnistenumero.
WHO:n pandemiasopimuksella yritetään nyt luoda
standardoitu, maailmanlaajuisesti yhdenmukainen sääntely.
Ja jos tämä menee läpi, itse asiassa jos tämä WHO:n pandemiasopimus menee läpi, meillä
on ensimmäistä kertaa maailmanlaajuisesti yhtenäinen, maailmanlaajuinen standardi, jota sovelletaan
kaikissa maissa, ja silloin - tiedämme myös, kuka on WHO:n takana ja miten WHO:ta rahoitetaan
- lääketeollisuudella on periaatteessa maailmanlaajuinen valta puuttua asiaan.
Sinun täytyy kuvitella se.
Toisin sanoen kansallisvaltio kytkeytyy pois päältä sillä hetkellä.
Ja sitä tapahtuu, ja uskon, että sitä me koemme juuri nyt.
Ja me, jotka olemme kadulla, jotka olemme kriittisiä, haluamme varmasti, että asiat olisivat toisin.
Emme ehkä pysty pysäyttämään globalisaatiota sellaisenaan, mutta voimme
tietenkin pysäyttää tai muuttaa tapaa, jolla sitä toteutetaan.
Toisin sanoen sen demokraattinen oivallus siitä, mitä juuri sanoitte,
että kaikki valta tulee kansalta.
Jos WHO:n pandemiasopimus voittaa, valta ei enää lähde kansalta, silloin ei edes kysytä
kansan edustajilta, vaan valta lähtee yhtäkkiä muutamilta, joilla on valtaa WHO:n kaltaisessa
epädemokraattisesti legitimoidussa organisaatiossa, heillä on yhtäkkiä valtaa, heistä
tulee niin sanotusti suvereeneja, koska he voivat myös päättää hätätilasta, kuten
Carl Schmitt sanoi.
Poikkeustilasta päättää hallitsija.
Ja se tarkoittaa, että valta siirtyy kokonaan kansallisvaltiorakenteesta, joka
oli aiemmin välttämätön kapitalistisessa maailmassa, globaaliin poliittiseen valtarakenteeseen,
jota ei valvota sillä tavalla kuin globaali rahoitus- tai talousrakenne
yksinkertaisesti tarvitsee.
Näin tapahtuu juuri nyt. Selitykseni. Erittäin mielenkiintoista.
Ymmärrätte sen siis hyvin, hyvin hyvin. Olimme aloittaneet jossain Coronan aikana.
Viime kädessä se on myös aihe, joka hallitsee tätä haastattelua.
Puhuitte aiemmin eri alojen lobbaajista, muun muassa aseiden lobbaajista.
Voit jo nähdä, että se on laajempi.
Ja mielestäni se on maailmanlaajuinen ongelma.
Kyse ei ole kansallisesta ongelmasta, joka voidaan rajoittaa johonkin maahan.
Siellä on jossain tiettyä draamaa.
Ja sanoitte myös juuri, että WHO:n sopimus, pandemiasopimus, jos se toteutuu,
voitteko antaa katsojille arvion?
Miten arvioit sitä? Onko mahdollista, että se kaatuu?
Vai onko tämä mahdollisuus melko epätodennäköinen?
Nähdäkseni eteläisen maailman maat ovat tällä hetkellä
ehdottomasti sitä vastaan.
He suhtautuvat myös hyvin kriittisesti koko rokotuskysymykseen, koska periaatteessa sanoisin, että eteläisen
maailman lääketieteelliset hyödyt eivät ole olleet hyötyjä, vaan eteläinen maailma on enemmän
tai vähemmän ollut testilaboratorio.
Nyt testilaboratorio on ensimmäistä kertaa otettu käyttöön maailmanlaajuisesti
mRNA-tekniikalla.
Skeptisyyttä on kuitenkin edelleen paljon enemmän.
Skeptisyys maailmanlaajuisia lääkeyhtiöitä kohtaan on siis luonnollisesti paljon
suurempaa Afrikassa kuin Euroopassa.
Afrikan valtiot ovat jo ilmoittaneet, etteivät ne suostu tähän.
Toisin sanoen en usko, että asiasta päästään yksimielisyyteen.
Meidän on kuitenkin myös taisteltava sen puolesta.
Minusta on hyvin huolestuttavaa, mutta ei enää yllättävää, että erityisesti Saksan hallitus
ja mahdollisesti myös Saksan parlamentti ovat niin halukkaita luopumaan omasta
ja Saksan suvereniteetista tässä asiassa.
Kyllä, oikein mukavaa. Kiitos paljon kommenteistanne. Sillä voi pärjätä hyvin.
Jotta jännityksen kaari palautuisi ennalleen, tilanne on seuraava: Huomenna on suuri päivä.
Mitkä ovat mielestänne mahdollisuudet käsitellä asianmukaisesti liittovaltion syyttäjänvirastolle
jätetyt 599 rikossyytettä, jotka koskevat ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen ja kansainvälisen
rikoslain 7 pykälän rikkomista liittyen lääkintähenkilöstön ja Saksan asevoimien
henkilöstön coronavirusrokotusvelvollisuuteen?
Miten arvioit sitä?
Jos voin palata siihen, mitä sanoin aiemmin: Se, mitä nyt
tapahtuu, on pohjimmiltaan kulttuurisota niiden välillä, jotka vastustavat ihmisoikeuksien
yleismaailmallista julistusta, koska ihmisoikeuksien yleismaailmallinen
julistus on yleismaailmallinen julistus yksilön ihmisoikeuksista.
Se on sinun oikeutesi, minun oikeuteni, meidän kaikkien oikeus.
Jokaisella meistä on yksilölliset perusoikeudet syntymästä lähtien.
Me tulemme maailmaan ihmisinä, ja riippuen siitä, miten sen haluaa nähdä, haluaako
nähdä sen uskonnollisesti, me tulemme maailmaan jumalallisena olentona.
Olemme toistaiseksi voittamattomia.
Ensinnäkin ihmisinä olemme maailmassa sellaisina kuin olemme ja voimme tehdä mitä haluamme.
Ja sitten tietenkin elämme yhdessä yhteisöissä.
Se tarkoittaa, että yhteisöissä ollaan enemmän tai vähemmän samaa mieltä siitä,
että meillä on tietty tapa elää yhdessä.
Tässä yhteiselämän muodossa luovutaan tietyistä vapauksista, nimittäin niistä,
joilla rajoitetaan muita ihmisiä.
Tämä on enemmän tai vähemmän sopimus, jonka olemme tehneet.
Mutta te ette anna yhteisölle, tämän yhteisön edustajille, tämän yhteisön
hallitsijoille oikeutta elämäänne.
Et anna pois oikeutta päättää esimerkiksi terveydentilastasi, vaan se on sinun oikeutesi, jonka pidät
itselläsi ja jota et koskaan anna kenellekään muulle tässä yhteiskuntasopimuksessa,
jotta he voisivat päättää siitä.
Se on toistaiseksi henkilökohtainen oikeutesi.
Ehdoton yksilön oikeus on yksilön oikeus elämään, siihen, ettei kukaan saa yrittää
riistää henkeäsi eikä terveyttäsi.
Ja nyt yritämme muuttaa tämän kollektiivisiksi oikeuksiksi.
Yhtäkkiä kollektiivi, yhteisö, on paljon tärkeämpi kuin sinä.
Juuri tämän olemme nyt nähneet Coronan kohdalla.
Yhtäkkiä liittovaltion perustuslakituomioistuin ja liittovaltion
hallintotuomioistuin nousevat seisomaan ja sanovat: "Me punnitsemme asioita - toisaalta monet ihmiset
kuolevat ja toisaalta vain harvat kuolevat, jos pakotamme tai velvoitamme
heidät ottamaan rokotteen.
Mutta henkilö, joka kuolee, esimerkiksi sinä tai minä, on henkilö, jolla on tämä yksilöllinen oikeus.
Valtiolla ei ole oikeutta puuttua tähän yksilön oikeuteen.
Ja se tietysti estää maailmanlaajuisen poliittisen vallan tai maailmanlaajuisen poliittisen vallan tavoittelun.
Se edellyttää kollektiivista voimaa.
Minun ei tarvitse yksilönä taistella vastaan, vaan periaatteessa se sanoo, että minun on
toimittava tässä yhteiskunnassa tavalla, jota minulta vaaditaan, tavalla, joka on taloudellisesti järkevintä,
niin sanotusti, että minun on toimittava.
Toisin sanoen nyt yritetään heikentää näitä ihmisoikeuksien yleismaailmalliseen
julistukseen sisältyviä yksilöllisiä perusoikeuksia, jotka muuten julistettiin
New Yorkissa 10. joulukuuta 75 vuotta sitten.
Juuri tätä tässä väitetään. Olemme kokeneet tämän kolmen viime vuoden aikana.
Tämä on taistelua yksilön oikeuksia vastaan.
Ja ne, jotka loukkaavat yksilönoikeuksiamme ja todella tekevät hyökkäyksiä siviiliväestöä
vastaan, mikä johtaa lopulta siihen, että ihmisiä kuolee, että ihmiset kärsivät vakavia
terveyshaittoja tai että ihmisiä vainotaan menettämällä perusoikeudet, kuten
oikeuden tehdä työtään, mikä meillä on lääketieteen alalla.
Silloin tämä on myös sanktioitu kansainvälisen rikosoikeuden puitteissa, koska kansainvälisessä rikosoikeudessa
ja ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa säädetään edelleen yksilön oikeuksista.
Sitä yritämme torjua ja tätä viestiä haluamme lähettää,
erityisesti tämän rikosilmoituksen avulla;
Hei, ne, jotka ovat toimineet täällä viimeisten kolmen vuoden aikana, tämä ei ole vain poliittinen näkemys, tämä
ei ole vain mielipide, että voitte rokottaa tai olla rokottamatta, vaan tämä on hyökkäys ihmiskuntaa vastaan
sinänsä, ja jos asiaa tarkastellaan puhtaasti, selvin päin ja laillisesti, sitä se on.
He tiesivät siis etukäteen, että tietty määrä ihmisiä kuolisi.
He tiesivät sen.
He tiesivät, että tietty määrä ihmisiä sairastuisi vakavasti.
Sydänlihastulehdus, sydänpussitulehdus, tromboosi ja niin edelleen. Kaikki tämä oli tiedossa etukäteen.
Poliitikot, liittopäivät, liittoneuvosto ja liittopresidentti ovat kuitenkin liittovaltion perustuslakituomioistuimen
tuella paitsi tehneet rokotuksesta vapaaehtoista myös sanoneet, että tietyllä alueella
on rokotettava, muuten he menettävät työpaikkansa.
Toisin sanoen kyseessä on kohdennettu hyökkäys siviiliväestöä vastaan.
Kyse on muustakin kuin vain lääketeollisuuden eduista.
Jos tämä hyväksytään ja jos me yhteiskuntana hyväksymme sen, hyväksymme periaatteessa
yksilön elämän ja kollektiivisen elämän välisen kompromissin.
Ja niin ei saa koskaan tapahtua.
Ja tämä on perussääntö, joka meillä on länsimaisessa sivilisaatiossamme.
Ja tämä on länsimaisen sivilisaatiomme muutos.
Kyse on siis paljon muustakin.
Jos annamme tämän väitteen, jonka mukaan saamme tappaa yksittäisiä ihmisiä, mennä läpi - jos viette sen vielä pidemmälle, keitä muita saamme tappaa?
Mitä muita ajatuksia meillä voi olla?
Kuka muu voisi olla vaarallinen yhteisöllemme?
Kyllä, rajoja ei enää ole. Juuri niin.
Näitä rajoja ei saa koskaan purkaa, ja siksi sanon jatkuvasti, että valtio
ei saa tappaa viattomia ihmisiä.
Valtio ei saa viedä elämääni, koska en ole koskaan antanut sille oikeutta
päättää elämästäni.
En koskaan antanut hänelle sitä. Sinä et antanut sitä hänelle, kukaan ei antanut sitä hänelle.
Silti he tekivät sen ja väittävät sitä.
Siksi tarvitsemme nyt tätä voimaa - huominen on periaatteessa alku, jotta
saamme tämän ymmärretyksi väestölle ja jotta ihmiset ymmärtävät,
että kyse ei ole vain siitä, oliko rokotus vaarallinen vai ei.
Kysymys on pikemminkin siitä, saako valtio tulevaisuudessa päättää, mikä elämä ei ole elämisen arvoista
tietylle muulle ryhmälle sen koosta riippumatta.
Erittäin, erittäin mielenkiintoinen lähtökohta.
Toisin sanoen siirrytään pois yksilön kohtalosta, yksilöllisestä kärsimyksestä, kuolemasta tai
sivuvaikutuksesta ja keskitytään siihen, että suhteellisuutta ei todellakaan ole, että valtio ei saa
puuttua asiaan, että se ei saa päättää, kuinka monta ihmistä se pelastaa
tai kuinka monta se menettää.
Ymmärsinkö oikein? Ei, ei, meidän on oltava hyvin, hyvin tarkkoja.
Se on erittäin tärkeää tässä vaiheessa. Kyse ei ole suhteellisuudesta.
Suhteellisuutta ei ole.
Heidän henkeään ei voida vaarantaa missään suhteellisuustestissä.
Elämäsi on niin arvokas, koska yksilöllinen elämäsi kuuluu sinulle.
Ette ole luovuttaneet tätä valtiolle luovutushyödykkeeksi.
Valtio voi, vaikka se muuten pelastaisi sata tuhatta ihmishenkeä tappamalla
sinut, valtio ei saa tappaa sinua.
Hän ei saa tehdä sitä, koska et ole antanut hänelle tätä lupaa.
Siinä on yksilön ihmisoikeuksien voima.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuin totesi kerran näin kidutuksen kiellon yhteydessä.
Se tapahtui Frankfurtissa, kun Magnus Gäfgen sieppasi pankkiirin pojan.
Hän oli kidnappaaja, he saivat hänet kiinni ja luulivat sitten, että tämä
pankkiirin poika oli yhä elossa.
Ja sitten Frankfurtin apulaispoliisipäällikkö sanoi Magnus Gäfgenille, että
hankin sinulle nyt erikoispoliisin, joka aiheuttaa sinulle uskomatonta tuskaa.
Se aiheuttaa sinulle niin kovaa kipua ilman, että pystyt näkemään sitä, ettet ole koskaan elämässäsi kokenut
mitään vastaavaa. Jos et kerro minulle, missä poika on - koska hän luuli pojan olevan yhä elossa.
Sitten hän sanoi, että poika oli siellä, mistä ruumis löydettiin; Hän ei ollut enää elossa.
Ja sitten tämä Magnus Gäfgen ryhtyi oikeustoimiin sitä vastaan aina Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen asti.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuin teki tuolloin hyvin, hyvin selväksi,
että kidutus ei ole koskaan sallittua.
Ei koskaan, ei koskaan, ei koskaan! Emme avaa tätä ovea.
Kidutus ei ole sallittua. En edes pelastaakseni jonkun toisen hengen.
Ja sitten tulee tämä ratkaiseva lause: Ei edes silloin, jos muuten vallitsee kansallinen hätätila.
Kidutusta ei siis sallita edes hätätilan estämiseksi.
Ja jos kidutus ei ole sallittua, meidän ei tarvitse puhua tappamisesta.
Ei, ei lainkaan. Paljon kiitoksia, että selitit asian uudelleen.
Se auttaa ymmärtämään asian ytimen, olipa lähestymistapa mikä tahansa.
Mitä tapahtuu 599 rikossyytteelle, jos käy ilmi, että valtakunnansyyttäjänvirasto
on menossa konkurssiin?
Onko oikeudellinen konkurssi maailmanlaajuinen ongelma vai rajoittuuko se Saksaan?
Luulen, että olemme jo käsitelleet osaa siitä.
Mutta se on silti hyvin mielenkiintoista katsojan kannalta, jotta se käy selväksi.
Näin ollen näemme varmasti erilaisia tuomioita ja päätöksiä muissa maissa.
Mutta ei nyt kovin tarmokkaasti.
On huomattavaa, että ainakin koronaviruskauden osalta muut maat ovat
nyt alkaneet sopeutua tilanteeseen.
Nyt Englannissa on siis käynnistetty menettely AstraZenecaa vastaan.
Amerikassa, Teksasissa, Pfizeria vastaan on käynnistetty menettely.
Kyse on lähinnä väärästä mainonnasta, koska he ovat väittäneet
tehoa, jota ei ole olemassa.
Olemme aina sekoittaneet absoluuttisen ja suhteellisen tehokkuuden.
Olen kuitenkin edelleen sitä mieltä, että koko oikeuslaitos on alistunut tähän kertomukseen maailmanlaajuisesti,
erityisesti tässä asiassa.
Teemme siis paljon seurantaa, ja meillä on myös Kansainvälinen ihmisoikeuslakimiesten yhdistys
(International Association of Lawyers for Human Rights).
Mukana on paljon, paljon kollegoita eri puolilta Eurooppaa.
Maailmassa on monia, monia maita.
Luulen, että nyt mukana on jo 24 tai 25 maata, ja ne kaikki
puhuvat samoista ongelmista.
En siis usko, että oikeuslaitos on todella riippumaton.
Sitä et halua, päinvastoin.
Oikeuslaitoksesta yritetään tehdä entistä riippuvaisempi poliittisista päätöksistä, koska
silloin on tietenkin helpompi panna täytäntöön poliittisia päätöksiä.
Kyllä, erittäin mielenkiintoista.
Ja tämä tarkoittaa, että palatakseni 599 rikossyytteeseen, olemme kaikki samaa
mieltä kanssanne logiikan osalta. Uskon, että voitte ymmärtää sen hyvin.
Mutta pitäisikö oikeuslaitoksen yksinkertaisesti kieltäytyä hyväksymästä sitä, jos se vain sanoisi,
että me hylkäämme tämän, sitä ei tapahdu täällä, me emme hyväksy näitä rikossyytteitä.
Mikä olisi seuraava askeleesi? Onko sinulla jo suunnitelmia?
Kyllä, kyllä. Ensinnäkin kyse on tietenkin myös väestön valistamisesta.
Joten tämä rikosilmoitus julkaistaan tietenkin myös, ja kollegat saavat sen myös.
Monet asianajajat joutuvat myös käsittelemään tätä asiaa.
Rikosilmoitus on suhteellisen yksinkertainen, periaatteessa hyvin yksinkertainen.
Otan kansainvälisen rikoslain ja sisällytän sen.
Ja tämä olisi liittovaltion yleisen syyttäjän tehtävä.
Jos liittovaltion yleinen syyttäjä ei nyt tutki asiaa, se on periaatteessa merkki siitä,
että valtio ei halua toimia tällä alalla.
Se on myös merkki ulkomaailmalle.
Emme voi tarkastella koko asiaa puhtaasti oikeudellisesta näkökulmasta, vaan meidän on tarkasteltava sitä poliittisesti.
Ja poliittinen tuuli on muuttumassa juuri nyt.
Meillä on siis tilanne, jossa poliittiset tuulet ovat muuttumassa.
Tämä näkyy Saksan mielipidemittauksissa.
On vain ajan kysymys, milloin AfD pääsee CDU:n edelle myös valtakunnallisissa mielipidemittauksissa.
Ero on siis yhä pienempi ja pienempi.
Se tarkoittaa siis, että jotain on varmasti tapahtumassa.
Riippumatta siitä, mitä mieltä olet AfD:stä, voit nähdä, että asiat
ovat muuttumassa poliittisesti Saksassa.
Toisin sanoen sellaisen puolueen vahvuus, jota valtiovaltakoneiston kaikki keinot luonnehtivat oikeistolaiseksi
mutta joka kuitenkin vahvistuu yhä enemmän, osoittaa, että meillä on meneillään
yhteiskunnallinen muutos.
Ja tämä sosiaalinen muutos on myös välttämätön. Näemme sen esimerkiksi Italiassa.
Asiassa on tapahtunut muutos,
ja entistä terveysministeriä tutkitaan Italiassa.
Toisin sanoen en voi sanoa, tutkiiko liittovaltion yleinen
syyttäjä asiaa vai ei.
Tällä hetkellä meillä ei kuitenkaan ole liittovaltion valtakunnansyyttäjää.
Nykyisestä tuli viikko sitten liittovaltion perustuslakituomioistuimen tuomari.
Hänellä on nyt toinen senaatti.
Tämä tarkoittaa, että toinen senaatti on myös poliittisesti taskussa, sanon minä.
Hieman lyhyesti sanottuna Harbarth, joka on jo siirtynyt suoraan Bundestagista perustuslakituomioistuimeen,
istuu ensimmäisessä senaatissa.
Ja oikeusministeri Frank, joka istuu nyt toisessa senaatissa, oli, sanon
aina, Söderin mies Berliinissä.
Ja enemmän poliitikko kuin lakimies. Hän on toki lakimies, mutta enemmänkin poliitikko.
Liittovaltion yleisen syyttäjänviraston ongelmana on, että jos se ei tutki tapausta, se avaa
tien kansainväliselle rikostuomioistuimelle.
Tämä tarkoittaa siis sitä, että Saksan liittovaltion syyttäjänviraston on harkittava
tarkkaan, haluammeko pitää näitä väitettyjä rikoksia koskevat tutkimukset Saksassa, jotta voimme
mahdollisesti pitää sormeamme pelissä.
Vai annammeko näiden menettelyjen mennä Haagiin ja mahdollisesti tutkia
niitä kansainvälisesti Haagissa, koska
esimerkiksi Afrikan valtioilla voisi olla etua näiden rikossyytteiden tukemisesta,
erityisesti nykyisessä kiistassa, esimerkiksi argumenttina
WHO:n sopimusta vastaan.
Ja jos sitä tuetaan, Haagin säännöt ovat vain hieman erilaiset.
Silloin meillä on paremmat mahdollisuudet saada se hoidettua.
Ja se tarkoittaa, että myös oikeusministeriön on tehtävä poliittisia päätöksiä tässä asiassa.
He eivät todellakaan halua sitä, aivan kuten syyttäjänvirastot Saksassa ovat yleensä luopuneet näistä
menettelyistä kerta toisensa jälkeen.
Mutta erityisesti tämä menettely, jota on analysoitu suhteellisen selvin oikeudellisin termein ja joka on
mielestäni oikeudellisesti suhteellisen selkeä, eli se, että asiaa ei tutkita nyt enempää, vaan että se
todella luovutetaan kansainvälisille tutkijoille, on asia, jota liittovaltion
oikeusministerin, joka on liittovaltion yleisen syyttäjän esimies, on harkittava.
Tämä on tietenkin poliittinen tarina. Olen siitä hyvin innoissani.
Pelkästään tästä aiheesta käytävä keskustelu on kuitenkin niin tärkeää ja laaja-alaista, että
uskon ja olen myös vakuuttunut siitä, että on vaikeampaa toteuttaa tätä suunniteltua muutosta
yksilön oikeuksista kollektiivisiin oikeuksiin.
Koska ihmiset ovat yksinkertaisesti entistä valppaampia ja kuuntelevat tarkemmin.
Koska ymmärrän, että monet, monet ihmiset ymmärtävät sen.
Tämä väite, jonka mukaan valtio ei saa tappaa viattomia ihmisiä - jopa ne, jotka kannattivat pakollisia
rokotuksia, seisovat yhtäkkiä edessäni ja sanovat, että kyllä, kyllä, se oli vain muutama.
Sitten sanon, että kyllä, kyllä, jotkut heistä ovat oikeita ihmisiä.
Eivätkä todelliset ihmiset saa kuolla valtion toimenpiteen seurauksena.
Valtio ei saa tehdä niin. Ja sitten ihmiset vetäytyvät yhä kauemmas ja kauemmas.
Tämä argumentti siis todella toimii.
Yksityiselämässäni palautan keskustelun aina tähän yhteen asiaan:
Valtio ei saa tappaa viattomia ihmisiä!
Jos joku tulee ja haluaa keskustella näistä asioista, olipa kyse mistä tahansa, kyse on
aina siitä, tappaako valtio viattomia ihmisiä?
Sitä voi soveltaa mihin tahansa. Sen voi liittää myös sotaan.
Tilanne Gazassa ja Israelissa on nytkin täsmälleen sama.
Valtio ei siis saa tappaa viattomia ihmisiä sielläkään.
Totta kai valtio saa puolustautua terrori-iskua vastaan.
Mutta valtio ei tietenkään saa tappaa siviilejä ja viattomia ihmisiä.
Tässäkin asiassa on kyse uudelleenmäärittelystä.
Nyt väitetään aina, että tämä olisi mahdollista.
Mutta ei, se ei ole sallittua, se ei ole mahdollista.
Siviilejä ei saa tappaa. Etkä saa hyökätä kohteisiin, joissa epäillään olevan siviilejä.
Siviilit voivat siis olla sivullisia vahinkoja kansainvälisen oikeuden
mukaan, mutta ei niin, että menette sinne silmät auki ja sanotte, että kyllä,
he piileskelevät siviilien takana.
Jos terroristit piileskelevät siviilien takana, sivistyneenä
valtiona en saa ampua.
Koska en saa tappaa näitä siviilejä.
Ja kun tajuatte, että valtio ei saa tappaa viattomia ihmisiä - kun
tajuatte sen joka tilanteessa, keskustelu on aina erilainen.
Ja voit kokeilla sitä.
Yrittäkää puhua esimerkiksi niiden monien ihmisten kanssa, jotka kannattivat rokotusta, riippumatta
siitä, onko tämä rokote nyt geeniterapiaa, mikä on hyvin todennäköistä, onko, kuten sanoin,
hyväksyntämenettelyissä tapahtunut väärinkäytöksiä, mikä
kaikki meni pieleen, ja aina palataan tähän yhteen asiaan.
Mutta jos valtio tekee sen pakolliseksi, saako valtio sinun näkökulmastasi
tappaa viattoman ihmisen?
Ja kun ihmiset sitten alkavat miettiä asiaa, koska sen seurauksena he sanovat, että
jokainen valtio voi päättää, kuka on todella vaaraksi valtiolleni, kollektiiville,
ja sitten voin tappaa hänet?
Ei! Ja silloin monet asiat selkiytyvät.
On hyvin loogista ja ennen kaikkea hyvin käytännöllistä ottaa se mukaan.
Ja minusta oli hienoa, että sovelsit sitä uudelleen eri kriiseihin.
Corona on todellakin esimerkki siitä, mitä juuri nyt tapahtuu.
Maailmanlaajuisesti meillä on muutamia muitakin ongelmia.
Minusta on kuitenkin hienoa, että menette todella asian ytimeen, tähän yhteen
asiaan ja sanotte, että valtio ei saa tappaa.
Sen me otamme mukaamme, sen me välitämme jokaiselle katsojalle,
joka katsoo tätä jostain.
Tämä on argumentti, jonka voimme mielestäni esittää.
Ja me voimme todella saada tämän esille kanta-asiakkaiden pöydissä, keskustelupalstoilla
tai missä tahansa. Kiitoksia paljon, herra Ludwig, haastattelusta. Kyllä, kiitos.
Että taistelet aina tämän selvennyksen puolesta.
Lähetämme teille paljon voimia huomiseen tärkeään päivään,
rikossyytteiden luovuttamiseen.
Kyllä, kiitos. Kiitos myös teille.