Ralf Ludwig är en tysk advokat och initiativtagare till centret för undersökning, klargörande,
åtal och förebyggande av brott mot mänskligheten på grund av Corona-åtgärderna (ZAAVV).
Inför inlämnandet av nästan 600 åtalspunkter till den federala åklagarmyndigheten
i Karlsruhe intervjuades Ralf Ludwig av Kla.TV,
som bidrar till allmän utbildning om mänskliga rättigheter.
Ludwig, många tyska läkare och en domare hamnade i kläm i det tyska rättssystemet
på grund av sin kritiska hållning till åtgärderna mot coronaviruset.
Konsekvenserna blev yrkesförbud, fängelsestraff och förlust av försörjningsmöjligheter.
Väcker inte detta tvivel om det tyska rättsväsendet som en oberoende makt inom staten?
Ja, det är till och med mer än tveksamt. Så det tyska rättsväsendet är verkligen inte oberoende.
Det gör inte heller självständiga bedömningar, utan gör dem i enlighet med en berättelse
- en berättelse som är förutbestämd och som genomsyrar alla samhällsområden.
Rättsväsendet står alltså inte utanför samhället,
utan rättsväsendet är en del av samhället.
Och inom rättsväsendet, inom åklagarmyndigheten och inom advokatkåren har denna Corona-berättelse helt enkelt fått råda.
Därför kriminaliseras och förföljs de som är kritiska.
Ibland säger jag det i rätten också.
Jag säger i domstolen att åsikter, vetenskapliga åsikter, en medicinsk behandlingsmetod
kriminaliseras här, vilket faktiskt är läkarens ursprungliga uppgift att
avgöra vad som är rätt.
Och det finns domare som sedan praktiskt taget dikterar för en läkare, till exempel
hur man gör ett maskcertifikat.
Och ja, i princip kan du bara säga att jag också vågar tvivla på om
rättsstatsprincipen fungerade före coronakrisen.
Men coronakrisen har tydligt visat att det inte fungerar och att det inte är oberoende.
Ja, tack så mycket för förklaringen.
Om jag får fråga er personligen, vad säger en domare när ni ställer en sådan fråga till honom?
Svarar han överhuvudtaget på det eller ignoreras det igen?
Ibland ignoreras det.
Så det är väldigt olika domare. Rättsväsendet speglar också samhället.
Det finns domare som man verkligen kan argumentera med.
Det finns domare som säger, ja, i princip skulle vi också säga, eller jag skulle också säga,
ni har rätt, men lagen eller bestämmelserna säger något annat och
jag måste rätta mig efter dem.
Det finns domare som helt ignorerar detta.
Det finns domare som tar mitt ord för det.
En domare i Rostock, det var riktigt illa, han sa till och med till mig att han inte accepterade
... Jag hade inte tagit på mig en mask eftersom maskkravet redan hade upphävts.
Men han ville verkligen ha masken.
Och domaren sa att han inte ens accepterade att jag var en försvarsadvokat.
Så som försvarsadvokat är jag faktiskt skyddad;
Av goda historiska skäl i Tyskland är jag skyddad i rättssalen.
Och domaren sa då: Jag erkänner inte din status som försvarsadvokat och kommer
att låta häkta dig om det behövs.
Så relativt svårt. Och det finns domare som reagerar mycket, mycket nervöst.
Så de börjar ... ja, en domare tog hela tiden upp telefonen, höll
den mot örat, lade på luren igen, tog upp den igen och så vidare.
Det gick fram och tillbaka med telefonen hela tiden.
Och sedan rotar de igenom några papper, domarna springer ut, sedan tillbaka in igen.
Så de är redan nervösa eftersom vi håller upp en spegel för dem, naturligtvis.
Vi är inte de enda, men vi kritiska jurister håller upp en spegel för dem.
Och om de skulle reda ut saker och ting enligt lagen skulle
de inte göra det de gör.
Och det innebär, som jag gärna säger om och om igen, att människor strävar efter sammanhang.
Det innebär att vad du tänker och hur du agerar måste stämma överens.
Och om så inte är fallet blir man till exempel sjuk.
Och domarna, de agerar helt enkelt inte sammanhängande, eftersom de faktiskt vet att de gör fel och gör det ändå.
Mycket intressant synpunkt. Mycket intressant synpunkt.
Detta leder mig till fråga två, eftersom coronakrisen har gjort det klart att lagstiftningen, rättsväsendet
och polismakten uppenbarligen har fått ett eget
liv i stället för att tjäna befolkningen. Ja, all makt bör komma från folket.
Hur kunde det gå så långt att en domare agerar på ett sådant sätt att polisen,
i princip på varje enskilt område, verkar vara infiltrerad någonstans?
Vem är den drivande kraften i bakgrunden?
Helt och hållet din personliga åsikt ? Den drivande kraften i bakgrunden?
Så för det första kan vi relativt nyktert säga att det finns lobbyister, det finns intressen, det finns läkemedelsindustrin,
det finns vapenindustrin, det finns det finansiella komplexet.
Det är alltså olika intressen som naturligtvis har ett massivt
inflytande på politiken och samhället.
När det till exempel gäller coronakrisen kan man tydligt se att läkemedelsindustrin
var en av de drivande krafterna.
Och naturligtvis genomgår vi också sociala förändringar.
Vi befinner oss helt enkelt i en digital revolution.
Samhället förändras otroligt snabbt och det som händer nu är min förklaring, men
alla kan naturligtvis se det på olika sätt...
Jag håller med Vera Birkenbihl. Det är som en stormarknad.
Jag erbjuder en idé som kan delas eller inte.
Men jag tror att det alltid är så att politiken anpassar
sig till den ekonomiska maktbalansen.
Och vi har nu globala ekonomiska maktförhållanden,
så en global ekonomi kan i princip inte tolerera statliga hinder.
Och det innebär att de också letar efter sätt att bryta ner dessa statliga barriärer.
Och ett sätt att göra detta är genom hälso- och sjukvårdspolitik.
Som vi ser kan vi uppnå denna standardisering på ett fantastiskt sätt genom sjukvårdspolitik.
Vi har plötsligt en QR-kod, vi har ett standardiserat identifikationsnummer.
Det görs nu försök att skapa en standardiserad, globalt
enhetlig reglering med detta WHO-fördrag, pandemifördraget.
Och om detta går igenom, om WHO:s pandemifördrag går igenom, då kommer vi för första
gången att ha en enhetlig, global standard som tillämpas i alla länder, och då - vi
vet också vem som står bakom WHO, hur WHO finansieras - då kommer läkemedelsindustrin
i princip faktiskt att ha en världsomspännande befogenhet att ingripa.
Det måste man kunna föreställa sig.
Med andra ord är nationalstaten avstängd i det ögonblicket.
Och det är vad som händer, jag tror att det är vad vi upplever just nu.
Och vi som är på gatan, vi som är kritiska, vi vill verkligen att saker och ting ska vara annorlunda.
Vi kanske inte kan stoppa globaliseringen som den är, men vi kan naturligtvis
stoppa eller ändra det sätt på vilket den genomförs.
Med andra ord, det demokratiska förverkligandet av det som ni just har sagt,
att all makt kommer från folket.
Om WHO:s pandemifördrag segrar kommer makten inte längre att utgå från folket, då kommer
inte ens folkets företrädare att tillfrågas, utan då kommer makten plötsligt att utgå från
några få som har makt över en sådan icke-demokratiskt legitimerad organisation som WHO, de
kommer plötsligt att ha makt, de blir så att säga suveräna, eftersom de också kan besluta om
undantagstillstånd, som Carl Schmitt sa.
Suveränen är den som fattar beslut om undantagstillstånd.
Och det innebär att vi har en fullständig maktförskjutning från en nationalstatsstruktur,
som tidigare var nödvändig i den kapitalistiska världen, till en global politisk maktstruktur som
inte kontrolleras på det sätt som en global finansiell eller ekonomisk struktur
helt enkelt behöver.
Det är vad som händer just nu. Min förklaring. Mycket intressant.
Så du kan förstå det mycket, mycket väl. Vi hade börjat någonstans under Corona.
I slutändan är det också det ämne som dominerar denna intervju.
Ni talade tidigare om lobbyister från olika sektorer, inklusive vapen osv.
Du kan redan se att den är mer omfattande.
Och jag tror att det är ett globalt problem.
Det är inte ett nationellt problem som kan begränsas till ett land någonstans.
Det finns en viss dramatik i det någonstans.
Och sedan sa du också just att WHO-fördraget, pandemifördraget, om det blir verklighet,
kan du ge tittarna en bedömning?
Hur bedömer du det? Finns det någon risk att den tippar över?
Eller är den möjligheten ganska osannolik?
För närvarande, såvitt jag kan se, är länderna i det globala
syd definitivt emot det.
De är också mycket kritiska till hela vaccinationsfrågan, eftersom jag i princip skulle säga
att de medicinska fördelarna i det globala syd inte har varit fördelar, utan det globala syd har
mer eller mindre varit testlaboratorium.
Nu har testlaboratoriet för första gången introducerats i
hela världen med mRNA-teknik.
Men det finns fortfarande mycket mer skepsis.
Så denna skepsis mot globala läkemedelsföretag är naturligtvis mycket
större i Afrika än i Europa.
Och de afrikanska staterna har redan antytt att de inte kommer att gå med på detta.
Med andra ord tror jag inte att det kommer att bli någon enhällighet.
Men vi måste också kämpa för det.
Jag finner det mycket oroande, men inte längre förvånande, att den tyska regeringen i synnerhet och
kanske också det tyska parlamentet är så villiga att ge upp sin egen suveränitet
och Tysklands suveränitet i denna fråga.
Ja, mycket trevligt. Tack så mycket för era kommentarer. Du kan göra mycket bra ifrån dig med det.
För att återställa spänningsbågen, här är vår situation: I morgon är den stora dagen.
Vilka möjligheter tror du att det finns för en adekvat behandling av de 599 brottsanklagelser som lämnats
in till den federala åklagarmyndigheten för brott mot den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna
och avsnitt 7 i den internationella strafflagen i samband med skyldigheten att vaccinera
medicinsk personal och medlemmar av den tyska försvarsmakten mot coronaviruset?
Hur bedömer du det?
Om jag får återkomma till vad jag sade tidigare: Det som händer just
nu är i grund och botten ett kulturkrig mellan dem som motsätter sig den allmänna förklaringen om de
mänskliga rättigheterna, eftersom den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna
är en universell förklaring om individuella mänskliga rättigheter.
Det är din rättighet, min rättighet, allas vår rättighet.
Var och en av oss har individuella grundläggande rättigheter från födseln.
Så vi kommer till världen som mänskliga varelser och, beroende på hur man vill se
det, om man vill se det religiöst, kommer vi till världen som en gudomlig varelse.
Och vi är ointagliga för tillfället.
För det första är vi som människor i världen som vi är och kan göra vad vi vill.
Och sedan lever vi naturligtvis tillsammans i samhällen.
Och det innebär att vi i samhällena mer eller mindre är överens om att vi har
ett visst sätt att leva tillsammans.
I denna form av samboende ger du upp vissa friheter, nämligen de där
du begränsar andra människor.
Och det är mer eller mindre en överenskommelse som vi gör.
Men du ger inte samhället, företrädarna för detta samhälle, de styrande i
detta samhälle rätten över ditt liv.
Du ger inte bort rätten att bestämma över din hälsa, till exempel, men det är din rätt, som du behåller
för dig själv och som du aldrig ger till någon annan i detta sociala kontrakt så
att de kan bestämma över den.
Det är din individuella rättighet just nu.
Och den absoluta individuella rättigheten är din individuella rätt till liv, att ingen får försöka ta
ditt liv och att ingen får försöka ta din hälsa.
Och vi försöker nu omvandla detta till kollektiva rättigheter.
Plötsligt är kollektivet, samhället, mycket viktigare än du.
Det är precis vad vi nu har sett med corona.
Plötsligt står en federal författningsdomstol och en federal förvaltningsdomstol
upp och säger: "Vi gör en avvägning - å ena sidan kommer många människor att dö och å andra sidan
kommer bara några få att dö om vi tvingar dem eller ålägger dem att
vaccinera sig.
Men den person som dör, till exempel du eller jag, är en person som har denna individuella rättighet.
Och staten har inte rätt att ingripa i denna individuella rättighet.
Och det hindrar naturligtvis den globala politiska makten eller den globala strävan efter politisk makt.
Det kräver kollektiv styrka.
Det kräver inte att jag som individ ska slå tillbaka, utan säger i princip att jag ska
fungera i detta samhälle på det sätt som krävs av mig, på det sätt som är mest ekonomiskt förnuftigt,
så att säga, att jag måste fungera.
Med andra ord är det försök som sker just nu att dessa individuella grundläggande rättigheter
i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna - som för övrigt proklamerades
i New York den 10 december för 75 år sedan - försvagas.
Detta är exakt vad som hävdas här. Vi har upplevt detta under de senaste tre åren.
Detta är en kamp mot våra individuella rättigheter.
Och de som kränker våra individuella rättigheter och faktiskt utför attacker mot civilbefolkningen,
vilket i slutändan leder till att människor dör, människor drabbas av allvarliga skador på sin
hälsa eller människor förföljs genom att förlora grundläggande rättigheter som
rätten att utföra sitt arbete, vilket vi har på det medicinska området.
Då är detta också sanktionerat inom ramen för internationell straffrätt, eftersom internationell straffrätt och den allmänna
förklaringen om de mänskliga rättigheterna för närvarande fortfarande föreskriver individuella rättigheter.
Och det är det vi försöker bekämpa och det är det budskap vi vill
sända ut, särskilt med detta straffrättsliga åtal, att vi säger;
Hej, de som har agerat här under de senaste tre åren, detta är inte bara en politisk åsikt, detta är inte
bara åsikten att man kan vaccinera eller inte, utan detta är en attack mot mänskligheten som sådan
och om man ser på det rent, nyktert och juridiskt, så är det vad det är.
De visste alltså i förväg att ett visst antal människor skulle dö.
Det visste de.
De visste att ett visst antal människor skulle drabbas av allvarliga sjukdomar.
Myokardit, perikardit, trombos och så vidare. Allt detta var känt i förväg.
Ändå har politikerna, Bundestag, Bundesrat och förbundspresidenten, med stöd av den federala författningsdomstolen,
inte bara gjort denna vaccination frivillig, utan har också sagt att ett visst område måste
vaccineras, annars kommer de att förlora sina jobb.
Med andra ord är det en riktad attack mot civilbefolkningen.
Och det handlar om mer än bara läkemedelsindustrins intresse.
Om detta går igenom och om vi som samhälle accepterar det, då accepterar vi i princip
en avvägning mellan det individuella livet och det kollektiva.
Och det får aldrig hända.
Och det är en grundläggande regel som vi har i vår västerländska civilisation.
Och det är detta som är förändringen i vår västerländska civilisation.
Så det är mycket mer än så.
Om vi låter detta argument om att vi har rätt att döda enskilda människor gå igenom - om vi tar det ett steg längre, vem mer har vi rätt att döda?
Vilka andra tankar kan vi ha?
Vem skulle annars kunna vara farlig för vårt samhälle?
Ja, det finns inga fler gränser. Exakt.
Och dessa gränser får aldrig rivas upp, och det är därför jag hela tiden säger att
staten inte får döda oskyldiga människor.
Staten har inte rätt att ta mitt liv eftersom jag aldrig gav den rätten
att bestämma över mitt liv.
Jag gav honom aldrig det. Du gav honom inte det, ingen gav honom det.
Ändå gjorde de det och de argumenterar för det.
Och det är därför vi behöver denna styrka nu - i morgon är i princip en början, för
att förmedla detta till befolkningen och få människor att inse att detta inte
bara handlar om frågan om huruvida denna vaccination var farlig eller inte.
Frågan är snarare om staten i framtiden kommer att tillåtas bestämma vilket liv som inte är värt att
leva för en viss annan grupp, oavsett dess storlek.
En mycket, mycket intressant utgångspunkt.
Det innebär att man går ifrån det enskilda ödet, det enskilda lidandet, dödsfallet eller bieffekten
och koncentrerar sig på det faktum att det verkligen inte finns någon proportionalitet, att staten inte
får ingripa, att den inte får bestämma hur många människor den räddar
eller hur många den förlorar.
Har jag förstått det rätt? Nej, nej, vi måste vara mycket, mycket exakta.
Det är mycket viktigt just nu. Det är inte en fråga om proportionalitet.
Det finns ingen proportionalitet.
Deras liv kan inte sättas på spel i någon proportionalitetsbedömning.
Ditt liv är värt så mycket eftersom ditt individuella liv tillhör dig.
Du har inte gett detta till staten som en tillgång.
Staten får, även om den annars skulle rädda hundratusen liv genom
att döda dig, inte döda dig.
Han får inte göra det eftersom ni inte har gett honom detta tillstånd.
Och det är kraften i individuella mänskliga rättigheter.
Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna sade en gång detta i samband med förbudet mot tortyr.
Det var i Frankfurt, när den här bankirens son kidnappades av en Magnus Gäfgen.
Han var kidnapparen, de fick tag på honom och trodde sedan att denna
bankirpojke fortfarande levde.
Och då sa den biträdande polischefen i Frankfurt till Magnus Gäfgen, jag
ska skaffa dig en specialpolis nu, han kommer att tillfoga dig otrolig smärta.
Den kommer att tillfoga dig så svår smärta utan att du kan se det att du aldrig har upplevt något liknande
i hela ditt liv. Om du inte berättar var pojken är - eftersom han trodde att pojken fortfarande levde.
Och sedan sa han att där pojken var, där hittade de kroppen; Han var inte längre vid liv.
Och sedan tog Magnus Gäfgen rättsliga åtgärder mot det hela vägen till Europadomstolen för mänskliga rättigheter.
Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna klargjorde vid den tidpunkten mycket,
mycket tydligt att tortyr aldrig är tillåtet.
Aldrig, aldrig, aldrig! Vi öppnar inte denna dörr.
Tortyr är inte tillåtet. Inte ens för att rädda någon annans liv.
Och sedan kommer den avgörande meningen: Inte ens om det i övrigt råder ett nationellt nödläge.
Tortyr är alltså inte ens tillåtet för att förhindra ett undantagstillstånd.
Och om tortyr inte är tillåtet behöver vi inte tala om dödande.
Nej, inte alls. Tack så mycket för att du förklarade det igen.
Det hjälper till att verkligen förstå kärnan i frågan igen, oavsett vilket tillvägagångssätt du väljer.
Vad kommer att hända med de 599 åtalspunkterna om det visar
sig att riksåklagarämbetet går i konkurs?
Är domstolskonkurser ett globalt problem eller är det begränsat till Tyskland?
Jag tror att vi redan har berört en del av det.
Men det är fortfarande mycket intressant för betraktaren att klargöra detta.
Så vi ser definitivt olika bedömningar och olika beslut i andra länder.
Men inte nu med stor kraft.
Det är anmärkningsvärt att andra länder nu börjar komma till rätta med situationen, åtminstone
när det gäller coronavirusperioden.
Så i England pågår nu ett förfarande mot AstraZeneca.
I Amerika, i Texas, finns det förfaranden mot Pfizer.
Detta är i huvudsak ett fall av falsk marknadsföring, eftersom de har hävdat
en effektivitet som inte existerar.
Vi har alltid blandat ihop absolut och relativ effektivitet.
Men jag anser fortfarande att rättsväsendet som helhet har gett efter för denna berättelse
över hela världen, särskilt i denna fråga.
Så vi gör en hel del övervakning, vi har också International
Association of Lawyers for Human Rights.
Det finns många, många kollegor från hela Europa.
Det finns många, många länder runt om i världen.
Jag tror att det nu finns 24 eller 25 länder som redan är involverade
och de talar alla om samma problem.
Så jag tror inte att rättsväsendet är riktigt oberoende.
Det är inte vad du vill, tvärtom.
Det görs försök att göra rättsväsendet mer beroende av politiska beslut, eftersom
det då naturligtvis är lättare att genomdriva politiska beslut.
Ja, mycket intressant.
Och det betyder, för att återgå till de 599 brottsanklagelserna, att vi alla är
med dig när det gäller logiken. Jag tror att du kan förstå det mycket väl.
Men skulle rättsväsendet helt enkelt, säger jag, inte acceptera det om de helt enkelt skulle säga,
vi avvisar detta, det kommer inte att hända här, vi kommer inte att acceptera dessa brottsanklagelser.
Vad skulle vara ditt nästa steg? Har du redan några planer?
Ja, ja, ja. Så först och främst handlar det naturligtvis också om att utbilda befolkningen.
Så denna brottsanmälan kommer naturligtvis också att publiceras, och kollegorna kommer också att få den.
Många advokater kommer också att behöva ta itu med detta.
Brottmålet är relativt enkelt, mycket enkelt i princip.
Jag tar den internationella strafflagen och lägger den under mig.
Och det är vad den federala allmänna åklagaren skulle behöva göra.
Så om den federala allmänna åklagaren inte utreder nu, är det i princip ett tecken på
att staten inte vill agera på detta område.
Det är också en signal till omvärlden.
Vi kan inte se på det hela ur ett rent juridiskt perspektiv, vi måste se på det politiskt.
Och den politiska vinden håller på att vända just nu.
Så vi har faktiskt en situation där den politiska vinden håller på att vända.
Vi ser detta i opinionsundersökningarna i Tyskland.
Det är bara en tidsfråga innan AfD också ligger före CDU i de rikstäckande opinionsundersökningarna.
Så klyftan blir mindre och mindre.
Så det betyder att något definitivt håller på att hända.
Oavsett vad man tycker om AfD kan man konstatera att det sker en
politisk förändring i Tyskland.
Med andra ord, styrkan hos ett parti som framställs som höger av alla delar av den statliga
maktapparaten, men som ändå blir allt starkare, visar att vi har
en social förändring.
Och denna sociala förändring är också nödvändig. Vi ser det till exempel i Italien.
Det har skett en förändring
och den tidigare hälsoministern är under utredning i Italien.
Med andra ord kan jag inte säga om den federala allmänna åklagaren
kommer att utreda eller inte.
För närvarande har vi dock ingen federal allmän åklagare.
Den nuvarande blev domare i den federala författningsdomstolen för en vecka sedan.
Han har nu den andra senaten.
Det innebär att den andra senaten också är politiskt i din ficka, säger jag.
Lite kortfattat sitter Harbarth, som redan har gått direkt från Bundestag till
författningsdomstolen, i den första senaten.
Och riksåklagaren Frank, som nu sitter i den andra senaten, var, brukar
jag säga, Söders man i Berlin.
Och mer av en politiker än en advokat. Han är naturligtvis advokat, men mer av en politiker.
Problemet för den federala allmänna åklagarmyndigheten är att om den inte utreder, öppnar detta
vägen för Internationella brottmålsdomstolen.
Det innebär att den tyska federala åklagarmyndigheten måste fundera
noga på om vi vill behålla dessa utredningar om dessa påstådda brott i Tyskland för
att eventuellt kunna sätta fingret på dem.
Eller skall vi låta dessa förfaranden gå till Haag och eventuellt utredas
internationellt i Haag, eftersom exempelvis
afrikanska stater skulle kunna ha intresse av att stödja dessa brottsanklagelser, särskilt
i den aktuella tvisten, exempelvis som ett argument mot
detta WHO-fördrag.
Och om det stöds är reglerna lite annorlunda i Haag.
Då har vi större chans att det blir behandlat.
Och det innebär att riksåklagarämbetet också måste fatta politiska beslut här.
De kommer säkert inte att vilja ha det, eftersom åklagarmyndigheterna i Tyskland i allmänhet har
lagt ned dessa förfaranden gång på gång.
Men just detta förfarande, som har analyserats i relativt nyktra juridiska termer och som enligt min mening
är relativt tydligt i juridiska termer, att inte undersöka det ytterligare nu, utan att faktiskt överlämna
det till de internationella utredarna, det är en bedömning som förbundsjustitieministern,
som är överordnad den federala allmänna åklagaren, måste göra.
Detta är naturligtvis en politisk historia. Och jag är väldigt glad över det.
Men diskussionen om just detta ämne är så viktig och så stor att jag tror och också är övertygad
om att det kommer att bli svårare att genomföra den förändring från individuella rättigheter
till kollektiva rättigheter som de planerar.
För att människor helt enkelt blir mer vaksamma och lyssnar mer uppmärksamt.
För jag inser att många, många människor förstår det.
Detta argument att staten inte får döda oskyldiga människor - även de som var för obligatorisk
vaccinering står plötsligt framför mig och säger, ja, ja, det var bara några få.
Sedan säger jag, ja, ja, några av dem är riktiga människor.
Och riktiga människor får inte dö till följd av en statlig åtgärd.
Staten har inte rätt att göra det. Och sedan drar sig människor tillbaka längre och längre.
Så detta argument fungerar verkligen.
I mitt privatliv skulle jag alltid föra tillbaka diskussionen till denna enda punkt:
Staten får inte döda oskyldiga människor!
Om någon kommer och vill diskutera dessa saker, oavsett vad det handlar om, handlar det alltid
om huruvida staten dödar oskyldiga människor.
Det kan man applicera på vad som helst. Man kan också relatera detta till krig.
Även nu är situationen i Gaza, i Israel, exakt densamma.
Staten får alltså inte döda oskyldiga människor där heller.
Naturligtvis har en stat rätt att försvara sig mot en terroristattack.
Men staten får naturligtvis inte döda civila och oskyldiga människor.
Även här ser vi en omdefiniering.
Det påstås nu alltid som om detta vore möjligt.
Men nej, det är inte tillåtet, det är inte möjligt.
Du får inte döda civila. Och ni får inte angripa mål där civila misstänks befinna sig.
Så civila kan vara oavsiktliga skador enligt internationell rätt,
men inte så att man faktiskt går dit med öppna ögon och säger att
ja, de gömmer sig bakom civila.
Om terrorister gömmer sig bakom civila, då får jag som en
civiliserad stat inte skjuta.
För att jag inte får döda de här civila.
Och när man väl inser att en stat inte har rätt att döda oskyldiga människor - när
man väl inser det, i varje situation, då är diskussionen alltid annorlunda.
Och du kan prova det.
Försök att tala med de många människor som var för vaccinationen, till exempel, oavsett
frågan om huruvida denna vaccination nu är en genterapi, vilket är mycket troligt, om det,
som jag sa, fanns alla dessa missbruk i godkännandeförfarandena,
vad som gick fel - spåra alltid tillbaka till denna enda punkt.
Men om staten gör det obligatoriskt, har staten då rätt att döda en
oskyldig person enligt din åsikt?
Och när människor sedan börjar tänka på det, eftersom de som en konsekvens säger att
varje stat kan bestämma vem som faktiskt är en fara för min stat, för kollektivet,
och att jag sedan kan döda dem?
Nej! Och då blir många saker tydligare.
Det är mycket logiskt och framför allt mycket, mycket praktiskt att ta den med sig.
Och jag tyckte att det var fantastiskt att du tillämpade det igen på olika kriser.
Corona är verkligen ett exempel på vad som händer just nu.
Och globalt sett har vi några andra problem.
Men jag tycker att det är så fint att ni verkligen går till sakens kärna, till denna
enda punkt och säger att staten inte får döda.
Det är vad vi tar med oss, det är vad vi för vidare till varje tittare
som ser detta någonstans ifrån.
Det är ett argument som jag tror att vi kan lägga fram.
Och vi kan verkligen få ut detta till stamgästernas bord, diskussionsforum eller
var som helst. Tack så mycket, herr Ludwig, för intervjun. Ja, tack så mycket.
Att du alltid kämpar för detta klargörande.
Och vi sänder er massor av styrka inför morgondagen, inför den viktiga dagen,
överlämnandet av brottsanklagelserna.
Ja, tack så mycket. Tack så mycket.