A gazdák számára a dízelkedvezmény megszüntetése volt az utolsó csepp a pohárban.
Tiltakozásuk a kkv-szektor egészét mozgató tényezők középpontjába hatol.
A politika teljesen elszakadt az emberek életének valóságától.
Ernst Wolff pénzügyi szakértő tágabb összefüggésbe helyezi a németországi gazdatüntetések
körüli jelenlegi fejleményeket.
Véleménye szerint sokkal többről van szó, mint az adókedvezmények megszüntetéséről.
Tedros, a WHO főnöke tavaly kijelentette:
Élelmezési rendszereink károsítják az emberek és a bolygó egészségét.
Az élelmezési rendszerek az üvegházhatású gázok kibocsátásának több mint 30%-áért felelősek, és a globális betegségteher közel egyharmadáért.
Az élelmezési rendszerek átszervezése ezért elengedhetetlen.
Az ENSZ 2015-ben elfogadott 2030-as menetrendje kimondja: Eltökéltek vagyunk, hogy megtesszük azokat
a bátor és átalakító lépéseket, amelyek sürgősen szükségesek ahhoz, hogy a világot
a fenntarthatóság és az ellenálló képesség felé vezető útra tereljük....
Itt válik világossá, hogy nem a jelenlegi politika az igazi probléma:
A globális átalakulásról és az élelmiszerellátás növekvő monopolizálásáról van szó
az éghajlatvédelem álcája alatt.
Ernst Wolff pénzügyi szakértő a következőképpen elemzi a gazdatüntetések körüli jelenlegi fejleményeket:
Ernst Wolf vagyok.
A Német Gazdaszövetség az állami gazdaszövetségekkel együtt január 8-tól országos
akcióhétre hív fel, amelynek csúcspontja a január 15-i berlini
nagy tüntetés lesz.
Ennek hivatalos oka a mezőgazdasági gázolajra és a gépjárműadóra vonatkozó adókedvezményeknek a
kormánykoalíció által tervezett megszüntetése.
A gazdák dühe nem meglepő, ha figyelembe vesszük, hogy évek óta
egyre nagyobb nyomás alatt vannak.
Ennek eredményeképpen egyre több kisebb és közepes méretű gazdaságnak kell feladnia, és helyet
kell adnia a mezőgazdasági nagyvállalatoknak.
Számokban kifejezve a helyzet a következő:
Míg 1995-ben még körülbelül 390 000 gazdaság volt Németországban, 2020-ban, negyedszázaddal
később már csak körülbelül 240 000.
Az Európai Unióra vonatkozó adatok még riasztóbbak.
2005 és 2020 között, azaz mindössze 15 év alatt a gazdaságok száma 14,4
millióról 9,1 millióra csökkent.
Ez körülbelül 37 százalékos csökkenésnek felel meg.
Mint látható, a mezőgazdaságban és az iparban is gyorsan előrehaladó koncentrációs folyamat zajlott a
kis- és középvállalkozások rovására, és így erős újraelosztás történt alulról felfelé.
Az elmúlt három évben a gazdák helyzete romlott.
A már ismertetett strukturális változáson kívül a zárlatok következtében az ellátási láncok
összeomlására is sor került.
Ezen kívül a mezőgazdasági gépek nehezebb karbantartása és javítása a forgácshiány miatt, az útdíjak és
a CO2-adók emelkedése, a műtrágyák árának emelkedése, különösen az ukrajnai
háború következtében, valamint a hitelfelvétel nehezebbé válása az Európai Központi
Bank kamatemelése miatt.
De ez még nem minden.
Ez a problémaáradat is súlyosbodott.
Ennek oka az egyre újabb és újabb bürokratikus szabályok és előírások.
Szinte mindezt az éghajlat nevében.
Nem véletlen azonban, hogy egyre több gazdálkodó veszíti el a túlélésért folytatott harcot, és válik a nemzetközi
mezőgazdasági vállalatok áldozatává.
Jelenleg globális gazdasági és társadalmi fordulópontot élünk át,
a digitális korszak hajnalát.
Ez azonban egy eltűnőben lévő kisebbséghez vezet.
És anélkül, hogy a többségnek bármilyen beleszólása lenne.
Ez a kisebbség, a nagyhatalmú pénzügyi és informatikai csoportok kartellje, több célt is követ, amelyeket
most Nagy Újraindítás néven is ismerünk.
Mindannyiunkat biometrikusan akar regisztrálni,
új pénzt akar ránk kényszeríteni, azaz digitális központi banki pénzt, és
a mezőgazdaságot az alapoktól kezdve akarja átszervezni.
Mégpedig az úgynevezett intelligens gazdálkodás révén.
Ezek közé tartozik a traktorok és berendezések munkájának automatizálása, a drónok
vagy munkarobotok használata, valamint a mesterséges intelligencia alkalmazása,
például algoritmusok alkalmazása a növénytermesztésben.
De ez még nem minden.
A mezőgazdaságban a Nagy Újraindulás elsősorban a szintetikus biológia
eredményeire, azaz a genetikailag módosított
vetőmagokra és újabban a laboratóriumi
húsra épül.
A Nagy Újraindítás főszereplői mindezt úgy adják el nekünk, mint olyan intézkedéseket, amelyeket a mi érdekünkben
hoznak az éghajlatváltozás elleni küzdelem érdekében.
A magokat állítólag manipulálni kell ahhoz, hogy a növények ellenállóvá váljanak az éghajlatváltozással szemben.
A laboratóriumban termesztett húsnak pedig helyettesítenie kell a normál húst.
Mert a szarvasmarhák, sertések és juhok túl sok metánt bocsátanak ki.
Mindez nem szatíra, hanem keserű valóság.
E mögött egy milliárd eurós üzlet áll, amelybe már
számos nagybefektető is beszállt.
De ez egyben a mezőgazdaság teljes alárendelését is jelenti ezeknek a befektetőknek.
Ennek az az oka, hogy az engedélyek és szabadalmak mind az éghajlat-rezisztens vetőmagokra, mind az éghajlat-semleges
laboratóriumi húsra természetesen nem a gazdákhoz, hanem a kartell képviselőihez kerülnek.
Fel kell ismernünk, hogy az intelligens gazdálkodás éppoly kevéssé fogja megmenteni a világot,
mint az éghajlatvédelmi menetrend többi része.
Az intelligens gazdálkodás nem más, mint egy hatalmas üzlet egy apró kisebbség
javára, és egyben a mezőgazdaság végét jelenti, ahogyan azt ismerjük.
A politikusok, akik szinte teljesen alávetették magukat a Nagy Újraindítás programjának, különösen dicstelen
szerepet játszanak ebben a végzetes fejleményben.
A Zöldek, akik jelenleg a gazdasági és a mezőgazdasági minisztériumot vezetik, a német koalíción belül
a mezőgazdasági termelők legnagyobb ellenzőinek bizonyultak a jelzőlámpás rendszerrel szemben.
Úgy tűnik, nem ismernek határokat, amikor arról van szó, hogy a gazdákat egyre jobban
sarokba szorítják, és vörös szőnyeget terítenek a nagybefektetők elé.
De mit gondol erről a fejleményről a gazdaszövetség?
Nehéz elhinni, de a gazdaszövetség nem csak tehetetlenül áll
vele szemben, hanem még támogatja is.
Honlapján olvasható, hogy támogatja az ENSZ összes éghajlatvédelmi célját és az éghajlat-változási
csúcstalálkozók célkitűzéseit, és teljes mértékben támogatja a CO2-programjukat.
Még a novemberi karlsruhei Zöld Párt-konferencián is a kiállítók
és szponzorok között volt.
De mi késztette a gazdaszövetséget arra, hogy 2024 januárjában egy nagy tüntetéssel
egybekötött akcióhétre hívjon fel?
Feltehetően különösen a kis- és közepes méretű gazdaságok növekvő elégedetlensége,
amely az elmúlt hetekben és hónapokban számos helyi és regionális tiltakozó akcióban nyilvánult
meg, amelyek viszont azzal fenyegetnek, hogy tűzvészbe torkollnak.
Ezért feltételezhető, hogy a gazdaszövetség nem teljesen önkéntesen, hanem puszta önfenntartásból
reagál a tiltakozásokra, és kénytelen engedni az alulról jövő nyomásnak.
Ez azt jelenti, hogy el kell utasítanunk ezeket a tiltakozó akciókat?
Nem, épp ellenkezőleg.
Ha valóban segíteni akarnak a gazdáknak, akkor az egész jövő hetet arra kellene felhasználniuk, hogy tényszerű információkkal lássák el őket, hogy rájöjjenek, hogy itt sokkal többről van szó, mint az adókedvezmények eltörléséről, hogy az egész szakmájuk alapjaitól akarják megfosztani őket, és hogy ha sikeresen akarnak védekezni a Nagy Újraindítás ellen, akkor semmiképpen sem bízhatják sorsukat a gazdaszövetség tisztviselőire.