În 1957, în Republica Federală Germania a avut loc o reformă cuprinzătoare a pensiilor.
Până în acest an, fiecare angajat își finanța propria pensie plătind
contribuții într-un cont de pensie în părți egale cu angajatorul.
Cu toate acestea, dezavantajul sistemului era că nu acoperea nevoile reale, deoarece
acoperirea capitalului era prea mică.
Odată cu introducerea sistemului de repartiție, a fost creat în cele din urmă un sistem
de pensii diferit, în care cetățenii activi trebuiau să finanțeze pensiile pensionarilor.
În prezent, experți economici precum Clemens Fuest, directorul Institutului de Cercetare Economică ifo, avertizează
că sistemul nu ar fi sustenabil, deoarece generația mai în vârstă ar trăi în detrimentul celor tineri.
Nivelul pensiilor poate fi menținut stabil doar dacă se mărește vârsta de pensionare.
Dar aceasta este doar jumătate din adevăr:
Finanțarea pensiilor ar fi în continuare sigură și fără ca cererea de creștere
a vârstei de pensionare să fie pusă în aplicare.
De la introducerea contractului între generații, statul a deturnat și a delapidat
peste 900 de miliarde de euro din fondul de pensii pentru beneficii neasigurate.
În loc să recunoască totul și să asigure un echilibru, preferă să alimenteze conflictul dintre tineri și bătrâni și să împingă cu nerușinare data pensionării.