Leta 1957 je bila v Zvezni republiki Nemčiji izvedena obsežna pokojninska reforma.
Do letošnjega leta je vsak zaposleni financiral svojo pokojnino tako, da je
plačeval prispevke na pokojninski račun v enakem deležu kot delodajalec.
Vendar je bila pomanjkljivost sistema v tem, da ni pokrival dejanskih potreb,
saj je bilo kapitalsko kritje prenizko.
Z uvedbo dokladnega sistema je bil končno vzpostavljen drugačen pokojninski
sistem, v katerem so zaposleni državljani financirali pokojnine upokojencev.
Danes ekonomski strokovnjaki, kot je Clemens Fuest, vodja Inštituta za ekonomske raziskave ifo,
opozarjajo, da sistem ne bi bil vzdržen, saj bi starejše generacije živele na račun mladih.
Višina pokojnin lahko ostane stabilna le, če se zviša upokojitvena starost.
Vendar je to le polovica resnice:
Financiranje pokojnin bi bilo varno tudi brez zahteve po
zvišanju upokojitvene starosti.
Od uvedbe medgeneracijske pogodbe si je država prilastila in poneverila
več kot 900 milijard evrov iz pokojninske blagajne za nezavarovalne dajatve.
Namesto da bi priznali vse skupaj in zagotovili ravnovesje, raje podpihujejo konflikt med mladimi in starimi ter brezsramno prestavljajo datum upokojitve.