År 1957 genomfördes en omfattande pensionsreform i Förbundsrepubliken Tyskland.
Fram till i år finansierade varje anställd sin egen pension genom att betala
in avgifter till ett pensionskonto i lika delar med sin arbetsgivare.
Nackdelen med systemet var dock att det inte täckte de faktiska behoven,
eftersom kapitaltäckningen var för låg.
I och med införandet av pay-as-you-go-systemet skapades slutligen ett annorlunda
pensionssystem där arbetande medborgare skulle finansiera pensionärernas pensioner.
Idag varnar ekonomiska experter som Clemens Fuest, chef för ifo Institute for Economic Research, för att systemet
inte skulle vara hållbart eftersom den äldre generationen skulle leva på bekostnad av den yngre.
Pensionsnivån kan bara hållas stabil om pensionsåldern höjs.
Men det är bara halva sanningen:
Finansieringen av pensionerna skulle fortfarande vara säker utan att kravet på
att höja pensionsåldern skulle genomföras.
Sedan införandet av generationsavtalet har staten förskingrat över 900
miljarder euro från pensionsfonden för icke-försäkringsmässiga förmåner.
I stället för att erkänna det hela och se till att det blir en balans, föredrar de att underblåsa konflikten mellan unga och gamla och utan att blinka skjuta upp pensionsdatumet.