Ve dnech 12. a 13. ledna se v rakouském Dornbirnu konalo sympozium s názvem "Proč vzdělávání?
To zahrnovalo kritické přezkoumání pokynů WHO pro vzdělávání a zdraví.
Organizátor Erwin Rigo chce poukázat na nebezpečné plány, které se uskutečňují v souvislosti
s pandemickou smlouvou WHO, a na pokračující sexualizaci našich dětí.
Podpořilo ho šest renomovaných
řečníků: DDr.
Daniel von Wachter, Univ.-Prof. DDr. Christian Schubert, Ao. Univ.-Prof.
Dr. Michael Geistlinger, autorka Gabriele Kuby, právník Philipp Kruse a Prof. DDr. Martin Haditsch.
Na této a dalších soukromě organizovaných akcích v minulosti byly zveřejněny
informace o některých tématech, které byly v rozporu s oficiálním vyprávěním.
Organizátoři se setkali s masivním odporem politických institucí
a mainstreamových médií.
Pořadatelé dokonce zrušili místa konání kvůli politickým zásahům.
Kromě toho například v listopadu 2023 deník Kleine Zeitung předem odsoudil vzdělávací
akci v Korutanech věnovanou pandemii koronaviru, což vedlo k jejímu vyřazení z oficiálního
kalendáře akcí obce.
Přes veškerý odpor je zájem o tyto akce pozoruhodně vysoký, jak bylo
patrné i na sympoziu v Dornbirnu.
Tým hoch2.tv celou akci natáčel, takže vy, milí diváci, můžete sledovat
všechny prezentace v plné délce.
Kla.TV přináší stručný přehled všech prezentací a panelových diskusí.
Program zahájil filozof náboženství Prof.
DDr. Daniel von Wachter.
Ve svém výzkumu se zaměřuje na metafyziku, analytickou filozofii náboženství, ontologii,
kauzalitu, přírodní zákony a svobodnou vůli.
Daniel von Wachter: Kořeny a hnací síly sexuální výchovy
Nyní bych se rád vrátil k otázce, odkud vlastně sexuální výchova
pochází a zda můžeme vidět, odkud pochází?
Můžeme pochopit, co se odehrává v myslích těch, kteří je provozují, a můžeme z toho vyvodit, jak bychom měli reagovat?
První sexuální výchovu, první velký program sexuální
výchovy, vedl muž jménem
Georg Lukács a Lukács byl zapřísáhlý marxista;
a v roce 1919 se na čtyři měsíce zapojil do krátké komunistické sovětské republiky v Maďarsku.
Takže tato sovětská republika trvala čtyři měsíce a on byl náměstkem
lidového komisaře pro školství.
A v této roli zavedl radikální program sexuální výchovy, který svět dosud
neviděl a který byl pro katolické Maďary velkým šokem - což byl také
jeden z důvodů, proč tato sovětská republika skončila.
Lukács však do škol zavedl program sexuální výchovy
s plnou silou a podporoval neomezený pohlavní styk.
Jinými slovy, všechna morální pravidla, která lidé běžně vždy přijímali, byla zavržena
a děti byly povzbuzovány, aby tato pravidla zavrhly a pak co nejdříve začaly jednat.
To také podněcovalo děti ke vzpouře proti rodičům, jak tomu
bylo později v 60. letech v jiných evropských
zemích a také v USA.
Ženy by se
měly vzbouřit proti mužům a všichni by se měli vzbouřit proti církvi.
Takový byl jeho program, který prosazoval s nebývalou
horlivostí a přímočarostí [...].
Lukács a Reich jsou si velmi blízcí.
Můžeme je považovat za zakladatele sexuální výchovy. A oba jsou zapřísáhlí a silní marxisté.
Zatím jsem neodpověděl na otázku, proč jsou marxisté, nebo přesněji,
proč jako marxisté usilují o sexualizaci tímto způsobem?
Jaká je souvislost?
Zdá se, že toto spojení existuje, protože v jejich životopisech
a dílech není náhodné, ale existuje, jak jsme již viděli
u Reicha a nakonec i u Lukácse.
Jedním z motivů bylo, že podle nich sexuální morálka nějakým způsobem bránila revoluci.
[...] A celkovým cílem je zničit staré
hodnoty a vytvořit nové.
Vytvoření nového člověka a vytvoření nových hodnot, a to má vždy aspekt moci.
Tento akt ničení tedy není jen aktem ničení, ale
vždy také převzetím moci.
Univ.-Prof. DDr. Christian Schubert
je psychoneuroimunolog a profesor na Lékařské univerzitě v Innsbrucku.
Dr. Schubert informuje o zcela novém pohledu na medicínu, který se zásadně liší
od současné konvenční medicíny.
V tzv. biopsychosociálním modelu patří tělo, mysl a duše k sobě, stejně jako sociální a kulturní aspekty.
Podle Christiana Schuberta klade biopsychosociální medicína důraz na nehmotné, nikoliv hmotné
aspekty, jako jsou například rozbory krve a ultrazvuk v konvenční medicíně.
V éře koronavirů byly v centru dění také testy, masky, uzávěry
a injekční stříkačky.
Nebral se ohled na osobní citlivost, emoce a vztahy - a škody, které
tím vznikly, jsou dnes značné.
Nyní si poslechněte samotného Christiana Schuberta: Christian Schubert: Geometrie duše
Dobře si pamatujete poslední tři roky, kdy nám
bylo vzato vše, co se týče soběstačnosti, efektivity a pocitu kontroly.
Chovali se k nám jako k posledním parchantům, mezi námi bylo slůně.
Nejde jen o politiku, ale i o medicínu.
Stačí, aby šli na kliniku, a okamžitě ztratí svou důstojnost.
Okamžitě ztrácejí svou psychiku a sociální vztahy, svůj životopis.
Tohle všechno se v současné době podává za kliku, když
jim člověk rozumí jen prostřednictvím rozborů krve a ultrazvuku a magnetické rezonance
a já nevím, co všechno se tam dělá.
Zmizíte jako člověk.
A po třech letech koronavirové krize to nyní považuji za život ohrožující.
Tento systém konvenční medicíny je ve své současné materialistické podobě smrtící.
Vyloučení duše, ducha a společnosti z medicíny není jen banální
přestupek, je to smrtící.
[...]
K názvu této akce bych řekl, jaký je smysl tohoto vzdělávání?
Protože vzdělání samo o sobě je v pořádku, ale toto vzdělání? Ne.
Reduktivní materialismus určuje západní pohled na lidstvo.
Školení slouží k udržení stávajícího stavu.
Rodiny ji přirozeně udržují prostřednictvím genetiky dětí.
Člověk jako stroj, výrobní síla a zboží.
Krademe náš marketing.
Existují kultury, kde lidé pracují, když něco potřebují.
V naší kultuře pouze pracujeme.
Existují kultury, kde se produkty vytvářejí, když je v danou chvíli potřebuji.
Ano, pak to udělám.
Ale my se nemůžeme vyhnout tlaku výroby. [...]
Faktem je, že na závěr je třeba říci pozitivní věc:
Řekl bych, že nové paradigma je biosemioticko-systémové, jak jsem vám ukázal. To vše patří k sobě.
A co je ještě silnější, jsou nemateriální faktory.
Ne materiál, ale to, co visí nad
ním - naše vztahy, naše biografie.
Lidská bytost je celistvá a komplexní.
Naléhavě potřebujeme rehumanizaci společnosti a medicíny,
rehumanizaci.
Musí se znovu stát člověkem.
Salutogeneze, nevědomí a nehmotné musí být středem našeho vzdělávání.
Jsem o tom hluboce přesvědčen.
Naše děti se to musí naučit.
[...] Univ.-Prof.
Dr. Michael Geistlinger je docentem mezinárodního práva, srovnávacího práva v oblasti ústavního a správního
práva a východoevropského práva na univerzitě v Salcburku.
Michael Geistlinger: Nová verze Mezinárodních zdravotnických předpisů (IHR) a pandemická smlouva WHO Tento
světový statut Světové zdravotnické organizace a první důležitá právní poznámka, kterou vám
zde musím sdělit, je, že v Rakousku je třeba jej chápat jako prostý spolkový zákon.
To znamená, že byl schválen Národní radou a tehdejší Spolkovou radou, byl zveřejněn
v rakouské Spolkové sbírce zákonů, a má tedy status jednoduchého zákona.
Nic z toho nebylo povýšeno na ústavní status.
Všechna jeho ustanovení nejsou ničím jiným než jednoduchými zákony.
[...] Smlouva o pandemii je zpočátku založena na článku 19.
To je skutečný právní základ. Toto je horní část filmu.
A tam vidíte, že musí být přijat dvoutřetinovou
[většinou] ve Zdravotnickém shromáždění.
Celá akce je naplánována na konec května 2024.
Poté musí vstoupit v platnost v souladu s ustanoveními
příslušného členského státu.
Hned
na začátku procesu přípravy v roce 2021 se státy dohodly,
že bude podléhat ratifikaci.
Pojem "podléhající ratifikaci" označuje smlouvu podle mezinárodního práva, kterou
musí schválit národní parlamenty.
To znamená, že pokud jde o pandemickou smlouvu, Rakousko by mělo zpočátku
možnost zabránit dvoutřetinové většině.
Později vám řeknu, proč je to nyní obtížné až téměř nemožné.
Pak má také možnost smlouvu neratifikovat - jinými
slovy, neschválit ji v Parlamentu.
To samozřejmě závisí na politickém složení parlamentu.
A pak to musí být odpovídajícím způsobem
odůvodněno a sděleno generálnímu řediteli Světové zdravotnické organizace
ve lhůtě 18 měsíců [nyní 10], což můžete vidět v článku 20.
[...
Pokud tato lhůta nebude využita, znamená to, že mezinárodní zdravotní předpisy automaticky vstoupí v platnost v Rakousku a ve všech ostatních členských státech.
[...] Doporučení
nejsou výslovně právně závazná.
[...] Normy byly přijaty pouze na evropské úrovni.
Nemají proto žádný právní význam.
Jak nám na začátku popsal Dr. Rigo, právně relevantní se stávají
pouze proto, že jsou závazné na národní úrovni.
V následné panelové diskusi vystoupila paní Leni Kesselstattová.
Je spoluzakladatelkou rakouské Aliance pro rodinu a spolu se svým manželem Franzem se aktivně podílí
na iniciativě hodnotné sexuální výchovy.
Leni Kesselstattová popisuje začátky
V roce 2015 přišel čas na nechvalně proslulou vyhlášku o sexuální výchově
ministryně Heinisch-Hosekové.
A tímto dekretem se v Rakousku otevřela stavidla.
[...]
Skutečnost je taková, že tyto normy, tyto WHO a BZgA z Německa, už dávno dorazily do škol, jak jsem řekl.
To je tedy od roku 2015 u konce. Prostřednictvím této vyhlášky o sexuální výchově a těchto externích organizací.
Kromě TeenStaru neexistuje žádné sdružení, o kterém bychom věděli, a máme přehled
o celém Rakousku, které není ideologické.
Totéž platí pro koncepce a organizace nebo semináře zaměřené na prevenci zneužívání
a totéž platí pro práva dětí.
To jsou tři hlavní oblasti, v nichž se do škol dostává tvrdá ideologie.
Nyní je situace taková, že externí kluby přicházejí do škol, učitelé
jsou většinou vyloučeni, ačkoli existuje velmi silný zákon, tj. zákon o školním dozoru,
který říká, že učitelé musí zůstat ve třídě, a to i v případě externích klubů.
[...]
To znamená, že učitelé jsou vysláni ven a už nevědí, co se ve třídě děje.
Dětem je řečeno, aby o tom, co se děje, s nikým nemluvily.
[...] Nyní máme novou situaci z loňského podzimu.
Existují nové učební osnovy, které ÖVP - bohužel - spustil.
Učební osnovy, což znamená, že od prvního
ročníku základní školy je
identita dětí zpochybňována ve všech předmětech.
[...] Učitelé, kteří jsou čerstvě po akademiích, po vzdělávacích programech, po univerzitách, jsou opravdu genderově rozděleni, tak tomu říkám já.
Už se od sebe nijak neodlišují.
Bohužel jsou to často lidé, kteří sami děti nemají a myslí si, že to dělají správně.
Co bychom tedy měli rodičům poradit?
Navštivte školu a zjistěte více.
Jaká je situace?
Bude se v tomto školním roce v této třídě vyučovat sexuální výchova?
Kdy se to stane?
Pak jděte znovu a
zapište si
datum.
Vraťte se a zeptejte
se:
Organizujete výuku vy, nebo k vám
jezdí externí sdružení?
A zkuste si s učiteli pěkně popovídat a zjistit,
kdy se to bude konat.
[...]
Je tedy velmi důležité vědět, že situace se nyní dramaticky změnila, a to již od první třídy.
Gabriele Kuby je socioložka a autorka 16 knih.
V roce 2008 byla evangelickým týdeníkem idea zvolena novinářkou roku.
Gabriele Kuby: Vede sexuální osvobození ke svobodě?
Svou první knihu proti genderové ideologii jsem vydal v roce 2006.
[...]
Všichni si tehdy mysleli, že přehání, že slyší trávu růst.
Slyšel jsem, jak roste plevel, který dusí naši svobodu.
To už nikdo neříká.
Naopak, jsme
ohromeni šílenstvím, do něhož se může zaplést společnost, která postavila autonomního
jedince na Boží trůn.
[...]
Institut pro sexuální výchovu Uweho Sielerta udával tón, školil lidi a dokázal tuto myšlenku prosadit: Děti potřebují sexualitu.
To je naprosto nepravdivá teze, která není podložena žádnými vědeckými poznatky.
Na tomto surfovacím prkně se mění naše kultura a jsou zneužívány děti.
[...]
Pokud [člověk] neorientuje svou svobodu na pravdu, stává se otrokem svých tužeb.
[...]
V krátké době, v roce 2010, probíhal celý tento boj, toto přesvědčení: Matky, děti potřebují vzdělání a měly by je dát do jeslí.
Děti potřebují pouto.
To je pro život dětí zásadní.
Potřebují pevné, stabilní a láskyplné pouto.
A pak se může
osobnost rozvíjet [...]
V dějinách neexistuje příklad společnosti, která by měla po určitou dobu vysokou sociální energii, pokud by nebyla absolutně monogamní.
Omezení sexuálního uspokojení je proto třeba považovat za
příčinu kulturního pokroku.
Konec citátu. [...] Krátce se dotknu tématu pohlaví.
Sexuální revoluce začala pod heslem sexuálního osvobození a osvobození
žen z otroctví mateřství.
Termín, který použila Simone de Beauvoir ve své knize
Opačné pohlaví
z roku 1948 [...].
Ne štěstí, ale deprese, osamělost a strach jsou hořkými plody sexuální revoluce.
[...] [ Společnost bez nadvlády] - všechno rozbila.
Přátelství s Bohem, integrita osoby jako jednota duchovní duše s tělem, láska
mezi mužem a ženou, pouto mezi dítětem a jeho biologickými rodiči.
Ponechává lidskou existenci napospas slepé libovůli touhy.
Člověku, který takto žije, to zdaleka nedává svobodu, stává se otrokem
svých tužeb, a tak je ovládán svým tělem, které chtěl ovládat.
PrávníkPhilipp KruseisPrávník pro daňové právo a ústavní otázky
Philipp Kruse: Pandemická smlouva WHO - totalitní dystopie na úkor demokracie a základních práv
Už 26 let
pracuji jako prostý právník;
Byl jsem přijat do advokátní komory ve švýcarském Bernu a začal jsem pracovat jako komerční právník.
Od roku 2003 je daňový
zákon intervenční správou.
Tam se jako právník, ale i u daňových úřadů dozvíte, za jakých
podmínek nám stát smí sahat do kapes a omezovat naši sféru bohatství.
A překvapivě nebo logicky se jedná o velmi analogická pravidla, která se uplatňují
v případě porušení základních práv.
A proto jsem v době výluky v březnu 2020 věnoval zvláštní pozornost tomu, kdy nastaly
podmínky pro tak kolosální zásah do našich životů, do naší ekonomiky a také
do našeho zdraví - nemluvě o mnoha lidech, kterým byla odložena léčba nebo jim bylo
řečeno, aby zůstali doma - což byl také
zásah do jejich zdraví.
Toto zdůvodnění jsem zatím nenašel.
[...] Zavádějící.
Další příklad od velvyslankyně Nory Kronig.
Na konci rozhovoru se redaktor NZZ Fontana ptá: Co bude dál?
Mohou se Parlament a občané vyjádřit k pandemickému paktu?
To závisí na výsledku jednání, říká Nora Kronigová.
A pak říká o zdravotních předpisech - a to je zásadní bod.
Říká: "Úpravy mezinárodních zdravotnických předpisů jsou
drobné a technického charakteru.
To nutně nevyžaduje parlamentní usnesení.
Ve všech našich zemích jsme přesvědčováni, že to, co se nyní děje,
je jen drobná technická úprava.
Diplomat by k nám nemohl mluvit zavádějícím způsobem.
[...] Moje protiargumentace: tvrdím, že je tomu naopak.
Tyto nové, upravené zdravotní předpisy zcela jistě umožní WHO zasahovat do
nejzákladnějších pilířů našich demokracií, do naší suverenity.
Značně poškodí demokracii, prakticky znemožní dělbu moci a především
účinnou ochranu lidských práv.
A to jsou všechno prvky, které tvoří ústavní
stát. Pokud jeden z nich chybí, pak již nemáme ústavní stát.
[...]
WHO je světovou jedničkou v šíření falešných zpráv - WHO!
A já jdu ještě dál.
WHO je pro naše zdraví větší hrozbou než Covid-19 [... ]
Podstatné údaje jsou potlačeny.
[...] Dobrý Paracelsus
z Einsiedelu by se
v hrobě nepřestal obracet.
[...] Nevidíme zde spíše změnu našeho základního ústavního pořádku?
Protože instanci umístíme nad naše nejvyšší instance.
Entita, kterou již nemůžeme ovládat.
Které už nemůžeme dokázat, že je
správné, a které se nikomu nezodpovídá.
Tomu se říká zásadní revize ústavy.
A šel bych tak daleko, že bych řekl, že takové rozhodnutí ani není možné učinit.
Protože se vzdáváte svých práv.
Člověk se vzdává svých vlastnických práv.
[...]Prof. DDr.
Martin Haditsch se specializuje na hygienu a mikrobiologii, virologii a epidemiologii infekcí, infektologii a tropickou medicínu.
Martin Haditsch: Pandemická smlouva WHO a pokyny WHO k sexualitě malých dětí
Sexuální výchova ve školách musí být přiměřená věku.
A věkově přiměřené je definováno jako, prosím, pevně se držte:
Masturbace ve věku 0 - 4 roky, homosexualita 4 - 6 let, a to včetně vzájemného osahávání.
Je to neuvěřitelné.
Antikoncepce 6 - 9 let, genderová orientace 9 - 12 let a praktické sexuální
zkušenosti ve věku 12 - 15 let.
A já vám pak stručně ukážu, jak se to vykládá, jaké
jsou možné výklady.
Jedná se o tzv. skrytou agendu.
Jinými slovy, o tom všem se rozhodovalo bez zapojení pedagoga, rodičů, odborníků na vzdělávání,
lékařů, psychologů nebo ... do procesu.
Proto bylo rozhodnuto takříkajíc pod pokličkou, ale pro zúčastněné
instituce je to závazné.
[...] Dítě je zvědavé, zkoumá, klade otázky.
Vhodná struktura rodiny poskytuje dětem vhodné prostředí pro získávání znalostí
a zkušeností odpovídajících jejich věku.
V bezpečné a neporušené rodině nebo v okruhu přátel, který se
rozrostl, najde každé dítě vhodné kontakty na své otázky.
Ve šťastném a bezstarostném dětství je na pořadu dne nespočet témat, protože děti jsou zvídavé.
Ale sex mezi ně rozhodně nepatří.
Rodiče nejlépe znají vývojový stupeň svého
dítěte a pak také vědí, co je pro dítě v jaké situaci vhodné.
A tyto žádosti zahrnují také ne.
Můžete také říci: Na to jsi ještě příliš mladý.
Vždyť jsem uvedl ty dva příklady, ne?
Tříletému dítěti nedám holicí strojek jen proto, že se možná
bude muset později holit;
a klíčky od auta mu nedám, ani kdyby se později stal závodníkem.
To není vhodné pro daný věk.
[...] Rodina je místem sexuální výchovy, škola je místem vzdělávání a předávání znalostí.
Myslím, že je velmi důležité, abychom to drželi odděleně.
Nepotřebujeme stát chůvy.
Stát musí sloužit lidem.
[...]
Závěrečný apel: Stůjte si za svým názorem, jak nejlépe umíte, ale nesnažte se proselytovat.
Misionářství vytváří tlak.
Můžete to udělat nenápadně, můžete se pokusit vzbudit v lidech zvědavost.
A pak už otázky přicházejí automaticky.
Informujte se o tzv. alternativních médiích, dnes se jim říká nová
média, ale zůstaňte kritičtí.
[...] Vždy se však ptejte sami sebe: Co může politické nebo zdravotnické rozhodnutí
znamenat pro mě nebo mé děti a vnuky v nejhorším případě?
[... ]Na konci druhého dne padla v panelové diskusi otázka na Gabriele Kuby:
Dovedete si představit, že byste své vnouče vyřadili z lekcí rané sexualizace?
Vaše odpověď může být pro některé rodiče užitečná:
Jako babička nemám pravomoc odvádět vnoučata ze třídy.
S rodiči samozřejmě vedu dialog.
Rodiče musí vést tento boj
a já vyzývám otce, aby šli do škol.
Zatím jsou to maminky, které chodí na rodičovské večery a říkají: ale moje dítě atd.
Otcové (!) musí bojovat za svou rodinu
a otcové musí bojovat za své děti a chodit do školy a říkat: Ne s mým dítětem!
a v tomto tónu.
Vážení diváci - na stránkách hoch2.tv již začalo postupné zveřejňování prezentací v plném znění. Odkazy najdete v tomto programu a budou průběžně doplňovány.