Tammikuun 12. ja 13. päivänä Dornbirnissa Itävallassa järjestettiin symposium "Miksi koulutus?
Tähän liittyi WHO:n koulutusta ja terveyttä koskevien suuntaviivojen kriittinen tarkastelu.
Järjestäjä Erwin Rigo haluaa tuoda esiin WHO:n pandemiasopimuksen vaaralliset
suunnitelmat ja lastemme jatkuvan seksualisoinnin.
Häntä tuki kuusi tunnettua
puhujaa: DDr.
Daniel von Wachter, Univ.-Prof. DDr. Christian Schubert, Ao. Univ.-Prof.
Dr. Michael Geistlinger, kirjailija Gabriele Kuby, asianajaja Philipp Kruse ja prof. DDr. Martin Haditsch.
Tässä ja muissa yksityisesti järjestetyissä tilaisuuksissa on aiemmin julkaistu
tietyistä aiheista tietoa, joka on ristiriidassa virallisen kertomuksen kanssa.
Järjestäjät kohtasivat poliittisten instituutioiden ja valtamedian
massiivista vastustusta.
Järjestäjien tilaisuuksia on jopa peruttu poliittisten väliintulojen vuoksi.
Lisäksi esimerkiksi marraskuussa 2023 Kleine Zeitung -lehti tuomitsi ennakkoon Kärntenissä
järjestetyn koronaviruspandemiaa käsittelevän koulutustapahtuman, minkä vuoksi se poistettiin kunnan
virallisesta tapahtumakalenterista.
Kaikesta vastustuksesta huolimatta kiinnostus tällaisia tapahtumia kohtaan on huomattavan suurta,
mikä kävi ilmi myös Dornbirnin symposiumissa.
hoch2.tv-tiimi kuvasi koko tapahtuman, jotta te, hyvät katsojat, voitte katsoa
kaikki esitykset kokonaisuudessaan.
Kla.TV tarjoaa lyhyen katsauksen kaikkiin esityksiin ja paneelikeskusteluihin täällä.
Ohjelman avasi uskonnonfilosofi prof. DDr.
Daniel von Wachter.
Hänen tutkimuksensa keskittyy metafysiikkaan, analyyttiseen uskonnonfilosofiaan, ontologiaan, kausaliteettiin,
luonnonlakeihin ja vapaaseen tahtoon.
Daniel von Wachter: Seksuaalikasvatuksen juuret ja liikkeellepanevat voimat
Haluaisin nyt palata takaisin ja kysyä, mistä seksuaalikasvatus
oikeastaan tulee, ja voimmeko nähdä, mistä se tulee?
Voimmeko ymmärtää, mitä niiden käyttäjien mielessä liikkuu, ja voimmeko päätellä siitä, miten meidän pitäisi reagoida?
Ensimmäistä seksuaalikasvatusta, ensimmäistä suurta
seksuaalikasvatusohjelmaa johti
Georg Lukács, ja Lukács oli vannoutunut marxilainen;
ja hän oli mukana Unkarin lyhytaikaisessa kommunistisessa neuvostotasavallassa neljän kuukauden ajan vuonna 1919.
Tämä neuvostotasavalta kesti siis neljä kuukautta, ja hän oli
koulutuksen apulaiskomissaari.
Tässä roolissa hän otti käyttöön radikaalin seksuaalikasvatusohjelman, jollaista maailma
ei ollut koskaan ennen nähnyt ja joka oli suuri järkytys katolisille unkarilaisille -
mikä oli myös yksi syy tämän neuvostotasavallan loppumiseen.
Mutta Lukács otti kouluissa käyttöön sukupuolikasvatusohjelman,
jossa kannustettiin rajoittamattomaan sukupuoliyhteyteen.
Toisin sanoen kaikki moraalisäännöt, jotka ihmiset ovat yleensä aina hyväksyneet, hylättiin, ja lapsia
kannustettiin hylkäämään nämä säännöt ja ryhtymään toimiin mahdollisimman varhaisessa vaiheessa.
Tämä rohkaisi myös lapsia kapinoimaan vanhempiaan vastaan, kuten myöhemmin
1960-luvulla tapahtui muissa Euroopan maissa ja myös
Yhdysvalloissa.
Ja naisten pitäisi
kapinoida miehiä vastaan ja kaikkien pitäisi kapinoida kirkkoa vastaan.
Tämä oli se sävy ja ohjelma, jota hän ajoi ennennäkemättömällä
ja ennennäkemättömällä innokkuudella ja
suoruudella [...]. Lukács ja Reich ovat hyvin lähellä toisiaan.
Voimme pitää heitä seksuaalikasvatuksen perustajina. Molemmat ovat vannoutuneita, vahvoja marxisteja.
En ole vielä vastannut kysymykseen, miksi he ovat marxilaisia tai tarkemmin sanottuna
miksi he marxilaisina ovat pyrkineet seksualisointiin tällä tavoin?
Mikä on yhteys?
Yhteys näyttää olevan olemassa, koska se ei ole sattumaa heidän elämäkerroissaan
ja työssään, vaan heillä on, kuten olemme jo nähneet Reichin ja
lopulta myös Lukácsin kohdalla.
Yksi motiivi tälle on se, että heidän mukaansa seksuaalimoraali oli jotenkin vallankumouksen tiellä.
[...] Ja yleisenä tavoitteena on tuhota
vanhat arvot ja luoda uusia.
Uuden ihmisen luominen ja uusien arvojen luominen, ja siihen liittyy aina myös valta.
Tuhoaminen ei siis ole vain tuhoaminen, vaan aina
myös vallan kaappaus.
Univ.-Prof. DDr. Christian Schubert
on psykoneuroimmunologi ja Innsbruckin lääketieteellisen yliopiston professori.
Tohtori Schubert kertoo täysin uudesta lääketieteen näkemyksestä, joka poikkeaa perusteellisesti
nykyisestä perinteisestä lääketieteestä.
Niin sanotussa biopsykososiaalisessa mallissa keho, mieli ja sielu kuuluvat yhteen, samoin kuin sosiaaliset ja kulttuuriset näkökohdat.
Christian Schubertin mukaan biopsykososiaalinen lääketiede korostaa aineetonta eikä aineellista,
kuten verianalyysejä ja ultraäänitutkimuksia perinteisessä lääketieteessä.
Koronaviruksen aikakaudella testit, naamarit, lukitukset ja ruiskut olivat
myös tapahtumien keskipisteessä.
Henkilökohtaisia arkaluonteisia asioita, tunteita ja ihmissuhteita ei otettu huomioon, ja
nyt aiheutuneet vahingot ovat huomattavat.
Kuuntele nyt Christian Schubertia itseään: Christian Schubert: Sielun geometria
Muistatte hyvin viimeiset kolme vuotta, jolloin meiltä
vietiin kaikki, mikä koski omatoimisuutta, tehokkuutta ja hallinnan tunnetta.
Meitä kohdeltiin kuin viimeisiä paskiaisia, ja välissämme oli norsunpoikanen.
Kyse ei ole vain politiikasta, vaan myös lääketieteestä.
Heidän tarvitsee vain mennä klinikalle, ja he menettävät välittömästi ihmisarvonsa.
He menettävät välittömästi psyykkinsä ja sosiaaliset suhteensa, elämäkertansa.
Tämä kaikki annetaan tällä hetkellä ovenkahvasta, kun
niitä ymmärretään vain verianalyysien, ultraäänen ja magneettikuvauksen avulla, enkä
tiedä, mitä kaikkea siellä tehdään.
Sinä katoat ihmisenä.
Kolme vuotta kestäneen koronaviruskriisin jälkeen pidän sitä nyt hengenvaarallisena.
Tämä perinteisen lääketieteen järjestelmä on nykyisessä materialistisessa muodossaan tappava.
Sielun, hengen ja sosiaalisten tekijöiden jättäminen lääketieteen ulkopuolelle ei ole vain
pikkurikkomus, vaan se on tappavaa.
[...]
Sanoisin tämän tapahtuman otsikolle, mikä on tämän koulutuksen tarkoitus?
Koska koulutus sinänsä on ok, mutta tämä koulutus? Ei.
Pelkistävä materialismi määrittää länsimaisen ihmiskäsityksen.
Koulutuksen tarkoituksena on ylläpitää vallitsevaa tilannetta.
Perheet ylläpitävät sitä luonnollisesti lasten perimän kautta.
Ihminen koneena, tuotantovoimana ja hyödykkeenä.
Me varastamme markkinointimme.
On kulttuureja, joissa ihmiset työskentelevät silloin, kun he tarvitsevat jotain.
Meidän kulttuurissamme teemme vain työtä.
On kulttuureja, joissa tuotteet luodaan silloin, kun tarvitsen niitä sillä hetkellä.
Kyllä, sitten teen niin.
Me emme kuitenkaan pääse eroon tuotantopaineista. [...]
Tosiasia on se, että päättääkseni myönteiseen huomautukseen:
Sanoisin, että uusi paradigma on biosemioottis-systeeminen, kuten olen osoittanut teille. Kaikki kuuluu yhteen.
Vielä voimakkaampia ovat aineettomat tekijät.
Ei materiaalia, vaan sitä, mitä sen yläpuolella
on - suhteitamme, elämäkertojamme.
Ihminen on kokonaisvaltainen ja monimutkainen.
Tarvitsemme kiireellisesti yhteiskunnan ja lääketieteen uudelleen inhimillistämistä, uudelleen
inhimillistämistä.
Sen on tultava jälleen ihmiseksi.
Salutogeneesin, tiedostamattoman ja aineettoman on oltava koulutuksemme keskiössä.
Olen tästä syvästi vakuuttunut.
Lapsiemme on opittava tämä.
[...] Univ.-Prof.
Michael Geistlinger on Salzburgin yliopiston kansainvälisen oikeuden, valtiosääntö- ja hallinto-oikeuden
sekä Itä-Euroopan oikeuden apulaisprofessori.
Michael Geistlinger: Kansainvälisen terveyssäännöstön (IHR) uusi versio ja WHO:n pandemiasopimus Maailman terveysjärjestön
maailmanlaajuinen perussääntö, ja ensimmäinen tärkeä oikeudellinen seikka, joka minun on esitettävä teille
tässä yhteydessä, on se, että Itävallassa se on ymmärrettävä yksinkertaisena liittovaltion lakina.
Tämä tarkoittaa, että kansallisneuvosto ja liittoneuvosto hyväksyivät sen tuolloin, se julkaistiin
Itävallan virallisessa lehdessä ja sillä on näin ollen yksinkertaisen lain asema.
Mitään tästä ei ole nostettu perustuslailliseen asemaan.
Kaikki sen säännökset ovat vain yksinkertaisia lakeja.
[...] Pandemiasopimus perustuu aluksi 19 artiklaan.
Tämä on varsinainen oikeusperusta. Tämä on elokuvan yläosa.
Siellä sanotaan, että se on hyväksyttävä terveyskokouksen
kahden kolmasosan [enemmistöllä].
Kokonaisuus on suunniteltu toteutettavaksi toukokuun 2024 lopussa.
Sen jälkeen se on saatettava voimaan asianomaisen jäsenvaltion
lainsäädännön mukaisesti.
Heti
valmisteluprosessin alussa vuonna 2021 valtiot sopivat,
että se on ratifioitava.
Termi "ratifioitava" viittaa kansainvälisen oikeuden mukaiseen sopimukseen, joka kansallisten
parlamenttien on hyväksyttävä.
Tämä tarkoittaa, että pandemiasopimuksen osalta Itävallalla olisi aluksi mahdollisuus
estää kahden kolmasosan enemmistön saavuttaminen.
Kerron myöhemmin, miksi tämä on nyt vaikeaa tai lähes mahdotonta.
Sitten sillä on myös mahdollisuus olla ratifioimatta sopimusta - toisin
sanoen olla hyväksymättä sitä parlamentissa.
Tämä riippuu tietenkin parlamentin poliittisesta kokoonpanosta.
Tämä on perusteltava asianmukaisesti
ja ilmoitettava Maailman terveysjärjestön pääjohtajalle 18 kuukauden
[nyt 10] kuluessa, mikä näkyy tässä 20 artiklassa.
[...
Jos tätä määräaikaa ei käytetä, tämä tarkoittaa, että kansainväliset terveyssäännökset tulevat automaattisesti voimaan Itävallassa ja kaikissa muissa jäsenvaltioissa.
[...] Suositukset
eivät nimenomaan ole oikeudellisesti sitovia.
[...] Standardit on hyväksytty ainoastaan Euroopan tasolla.
Näin ollen niillä ei ole oikeudellista merkitystä.
Niistä tulee oikeudellisesti merkityksellisiä, kuten tohtori Rigo kuvaili meille alussa,
vain siksi, että niistä on tehty sitovia kansallisella tasolla.
Tämän jälkeen järjestetyssä paneelikeskustelussa Leni Kesselstatt otti kantaa.
Hän on Itävallan Family Alliancen perustajajäsen ja toimii yhdessä miehensä Franzin kanssa aktiivisesti
arvokkaassa seksuaalikasvatusaloitteessa.
Leni Kesselstatt kuvaa alkuja Vuonna 2015
oli tullut aika ministeri Heinisch-Hosekin johtaman surullisenkuuluisan seksuaalikasvatusasetuksen
antamiselle.
Tämän asetuksen myötä Itävallassa avattiin portit.
[...]
Todellisuudessa nämä standardit, nämä WHO:n ja BZgA:n standardit Saksasta, ovat jo kauan sitten saapuneet kouluihin, kuten sanoin.
Se on siis ollut ohi vuodesta 2015. Tämän seksuaalikasvatusasetuksen ja näiden ulkopuolisten järjestöjen kautta.
TeenStarin lisäksi meillä ei ole tiedossamme mitään muuta yhdistystä, ja meillä on koko Itävallan
kattava yleiskuva, joka ei ole ideologinen.
Sama pätee kaltoinkohtelun ehkäisyyn liittyviin käsitteisiin ja järjestöihin tai työpajoihin,
ja sama pätee myös lasten oikeuksiin.
Nämä ovat kolme tärkeintä alaa, joilla kouluihin tuodaan kovan luokan ideologiaa.
Tilanne on nyt se, että ulkopuoliset kerhot tulevat kouluihin, opettajat
jäävät useimmiten ulkopuolelle, vaikka on olemassa erittäin vahva laki, eli kouluvalvontalaki,
jonka mukaan opettajien on pysyttävä luokassa, vaikka ulkopuolisia kerhoja olisi mukana.
[...]
Tämä tarkoittaa sitä, että opettajat lähetetään ulos, eivätkä he enää tiedä, mitä luokassa tapahtuu.
Lapsia kehotetaan olemaan puhumatta tapahtumista kenellekään.
[...] Nyt meillä on uusi tilanne viime syksystä.
On olemassa uusia opetussuunnitelmia, jotka ÖVP - valitettavasti - on käynnistänyt.
Opetussuunnitelmat, mikä tarkoittaa, että lasten
identiteetti kyseenalaistetaan kaikissa
oppiaineissa peruskoulun ensimmäisestä vuodesta lähtien.
[...] Opettajat, jotka ovat juuri valmistuneet akatemioista, koulutusohjelmista ja yliopistosta, ovat todella sukupuolittuneita, niin minä sanon.
Ne eivät enää eroa toisistaan.
Valitettavasti he ovat usein ihmisiä, joilla itsellään ei ole lapsia, ja he luulevat tekevänsä kaiken oikein.
Mitä meidän pitäisi siis neuvoa vanhempia tekemään nyt?
Mene kouluun ja ota selvää lisää.
Mikä on tilanne?
Opetetaanko seksuaalikasvatusta tällä luokalla tänä lukuvuonna?
Milloin se tapahtuu?
Mene sitten uudelleen ja kirjoita
päivämäärä ylös.
Mene takaisin ja
kysy:
Järjestättekö te oppitunnit,
tuleeko ulkopuolinen yhdistys?
Yritä myös keskustella opettajien kanssa kunnolla, jotta saat selville,
milloin tämä tapahtuu.
[...]
On siis hyvin tärkeää tietää, että tilanne on nyt muuttunut dramaattisesti ensimmäisestä luokasta alkaen.
Gabriele Kuby on sosiologi ja 16 kirjan kirjoittaja.
Vuonna 2008 evankelinen viikkolehti idea valitsi hänet vuoden toimittajaksi.
Gabriele Kuby: Johtaako seksuaalinen vapautuminen vapauteen?
Julkaisin ensimmäisen kirjani sukupuoliideologiaa vastaan vuonna 2006.
[...]
Tuolloin kaikki luulivat, että hän liioitteli ja että hän kuuli ruohon kasvavan.
Olen todellakin kuullut rikkaruohojen kasvavan, jotka tukahduttavat vapautemme.
Kukaan ei enää sano niin.
Päinvastoin,
olemme hämmästyneitä siitä hulluudesta, johon yhteiskunta, joka on asettanut autonomisen yksilön
Jumalan valtaistuimelle, voi sotkeutua.
[...]
Uwe Sielertin seksuaalikasvatusinstituutti antoi suunnan, koulutti ihmisiä ja sai idean hyväksytyksi: Lapset tarvitsevat seksuaalisuutta.
Tämä on täysin väärä väite, jota mikään tiede ei tue.
Tällä surffilaudalla kulttuuriamme muutetaan ja lapsia pahoinpidellään.
[...]
Jos hän [ihminen] ei suuntaa vapauttaan kohti totuutta, hänestä tulee halujensa orja.
[...]
Lyhyessä ajassa, vuonna 2010, koko tämä taistelu, tämä uskomus oli käynnissä: äidit, lapset tarvitsevat koulutusta ja heidät pitäisi laittaa päiväkoteihin.
Lapset tarvitsevat siteen.
Tämä on ratkaisevan tärkeää lasten elämän kannalta.
Ne tarvitsevat lujan, vakaan ja rakastavan siteen.
Ja sitten persoonallisuus
voi kehittyä [...]
Historian aikakirjoissa ei ole esimerkkiä yhteiskunnasta, jossa sosiaalinen energia olisi ollut korkealla tasolla tietyn ajanjakson ajan, ellei se olisi ollut ehdottoman yksiavioinen.
Seksuaalisen tyydytyksen rajoittaminen on siis nähtävä
kulttuurisen edistyksen syynä.
Lainaus loppuun. [...] Käsittelen lyhyesti sukupuolta.
Seksuaalinen vallankumous on alkanut seksuaalisen vapautumisen ja naisten vapautumisen
äitiyden orjuudesta lipun alla.
Termi, jota Simone de Beauvoir käytti kirjassaan
Vastakkainen
sukupuoli vuodesta 1948 [...].
Onnellisuuden sijaan masennus, yksinäisyys ja pelko ovat seksuaalisen vallankumouksen katkeria hedelmiä.
[...] [ Hallinnosta vapaa yhteiskunta] - se on murskannut kaiken.
Ystävyys Jumalan kanssa, ihmisen koskemattomuus henkisen sielun ja ruumiin ykseytenä, miehen
ja naisen välinen rakkaus, lapsen ja biologisten vanhempien välinen side.
Se on jättänyt ihmisen olemassaolon halun sokean mielivallan armoille.
Kaukana siitä, että näin elävä ihminen saisi vapauden, hänestä tulee halujensa
orja ja siten ruumiinsa hallitsija, jota hän halusi hallita.
AsianajajaPhilipp KruseisVero-oikeuden ja perustuslaillisten kysymysten asianajaja
Philipp Kruse: WHO:n pandemiasopimus - totalitaristinen dystopia demokratian ja perusoikeuksien kustannuksella
Olen ollut yksinkertainen
asianajaja 26 vuotta;
Minut hyväksyttiin asianajajaksi Bernissä, Sveitsissä, ja aloitin kaupallisena lakimiehenä.
Vuodesta 2003 alkaen
verolaki on interventiohallintoa.
Siellä opit lakimiehenä, mutta myös veroviranomaisten kanssa, millä
edellytyksillä valtio saa kurkottaa taskuihimme ja rajoittaa varallisuuttamme.
Ja yllättäen tai loogisesti nämä säännöt ovat hyvin samankaltaisia kuin ne, joita
sovelletaan perusoikeuksien loukkaamiseen.
Siksi kiinnitin maaliskuussa 2020 tapahtuneen lukituksen aikaan erityistä huomiota siihen, milloin
olosuhteet olivat oikeat tällaiselle valtavalle puuttumiselle elämäämme, talouteemme ja
myös terveyteemme - puhumattakaan monista ihmisistä, joiden hoitoa lykättiin tai joita kehotettiin
jäämään kotiin, mikä oli myös puuttuminen
heidän terveyteensä.
En ole vielä löytänyt tätä oikeutusta.
[...] Harhaanjohtava.
Toinen esimerkki suurlähettiläs Nora Kronigilta.
Haastattelun lopussa NZZ:n toimittaja Fontana kysyy: Mitä seuraavaksi?
Voivatko parlamentti ja kansalaiset vaikuttaa pandemiasopimukseen?
Se riippuu neuvottelujen tuloksesta, Nora Kronig sanoo.
Ja sitten hän sanoo terveyssäännöksistä - ja se on ratkaiseva kohta.
Hän sanoo: "Kansainvälisiin terveyssääntöihin tehtävät mukautukset
ovat luonteeltaan vähäisiä ja teknisiä.
Tämä ei välttämättä edellytä parlamentin päätöslauselmaa.
Meille uskotellaan kaikissa maissamme, että se, mitä nyt tapahtuu,
on vain pieni tekninen muutos.
Diplomaatti ei voisi puhua meille harhaanjohtavammin.
[...] Vastateesini: mielestäni asia on päinvastoin.
Nämä uudet, mukautetut terveyssäännökset antavat WHO:lle varmasti luvan
puuttua demokratioidemme peruspilareihin, suvereniteettiimme.
Ne vahingoittavat valtavasti demokratiaa, tekevät vallanjaosta ja ennen kaikkea ihmisoikeuksien
tehokkaasta suojelusta käytännössä mahdotonta.
Nämä kaikki ovat elementtejä, jotka muodostavat
perustuslaillisen valtion. Jos yksi näistä puuttuu, meillä ei ole enää oikeusvaltiota.
[...]
WHO on maailman suurin valeuutisten levittäjä - WHO!
Ja menen vielä pidemmälle.
WHO on suurempi uhka terveydellemme kuin Covid-19 [...]. ]
Olennaiset tiedot on salattu.
[...] Hyvä Einsiedelin
Paracelsus ei olisi
lakannut kääntymästä haudassaan.
[...] Emmekö pikemminkin näe tässä perustuslaillisen perusjärjestyksemme muuttuvan?
Koska asetamme instanssin korkeimpien instanssien yläpuolelle.
Kokonaisuus, jota emme voi enää hallita.
Jota emme voi enää todistaa oikeaksi
ja joka ei ole tilivelvollinen kenellekään.
Tätä kutsutaan perustuslain perusteelliseksi tarkistamiseksi.
Ja menisin jopa niin pitkälle, että sanoisin, että tällaista päätöstä ei ole edes mahdollista tehdä.
Koska luovutte oikeuksistanne.
Ihminen luopuu omistusoikeuksistaan.
[...]Prof. DDr.
Martin Haditsch on erikoistunut hygieniaan ja mikrobiologiaan, virologiaan ja infektioepidemiologiaan, infektiologiaan ja trooppiseen lääketieteeseen.
Martin Haditsch: WHO:n pandemiasopimus ja WHO:n ohjeet pienten lasten seksuaalisuudesta.
Koulujen seksuaalikasvatuksen on oltava ikäkaudelle sopivaa.
Ja ikäkaudelle sopivaksi määritellään, että pidä tiukasti kiinni:
Masturbaatio 0 - 4 vuoden iässä, homoseksuaalisuus 4 - 6 vuoden iässä, ja siihen sisältyy keskinäinen tunnustelu.
Se on uskomatonta.
Ehkäisy 6-9-vuotiaana, sukupuolinen suuntautuminen 9-12-vuotiaana ja käytännön
seksuaaliset kokemukset 12-15-vuotiaana.
Sitten näytän teille lyhyesti, miten tätä tulkitaan, mitä mahdollisia
tulkintoja on olemassa.
Tämä on niin sanottu piilotettu agenda.
Toisin sanoen tästä kaikesta päätettiin ilman, että pedagogeja, vanhempia, kasvatusasiantuntijoita, lääkäreitä,
psykologeja tai ... otettiin mukaan prosessiin.
Tästä on siis päätetty niin sanotusti tutkan alla, mutta se sitoo
asianomaisia toimielimiä.
[...] Lapsi on utelias, tutkii ja kyselee.
Asianmukainen perherakenne tarjoaa lapsille oikean ympäristön, jossa he voivat hankkia
tietoja ja kokemuksia ikänsä mukaisesti.
Turvallisessa ja ehjässä perheessä tai kasvaneessa ystäväpiirissä
jokainen lapsi löytää sopivan yhteyshenkilön kysymyksiinsä.
Onnellisessa ja huolettomassa lapsuudessa esityslistalla on lukemattomia aiheita, koska lapset ovat uteliaita.
Mutta seksi ei todellakaan kuulu niihin.
Vanhemmat tuntevat parhaiten lapsensa kehitysvaiheen
ja tietävät myös, mikä on lapselle sopivaa missäkin tilanteessa.
Ja näihin pyyntöihin sisältyy myös ei.
Voit myös sanoa: Olet vielä liian nuori siihen.
Tarkoitan, että annoin nuo kaksi esimerkkiä, enkö antanutkin?
En anna kolmevuotiaalle partaveitsen vain siksi, että hänen on ehkä
ajettava partansa myöhemmin;
enkä anna hänelle auton avaimia, vaikka hänestä tulisi myöhemmin kilpa-ajaja.
Tämä ei ole ikään sopivaa.
[...] Perhe on seksuaalikasvatuksen paikka, koulu on koulutuksen ja tiedonsiirron paikka.
Mielestäni on hyvin tärkeää pitää tämä erillään.
Emme tarvitse holhousvaltiota.
Valtion on palveltava kansalaisia.
[...]
Viimeinen vetoomus: Pidä kiinni mielipiteestäsi niin hyvin kuin voit, mutta älä yritä julistaa.
Lähetystyön tekeminen luo paineita.
Voit tehdä tämän hienovaraisesti, voit yrittää saada ihmiset uteliaiksi.
Ja sitten kysymykset tulevat automaattisesti.
Tutustukaa niin sanottuihin vaihtoehtoisiin tiedotusvälineisiin, joita nykyään kutsutaan uusiksi tiedotusvälineiksi,
mutta pysykää kriittisinä.
[...] Mutta kysykää aina itseltänne: Mitä poliittinen tai terveyspoliittinen päätös
voi pahimmassa tapauksessa tarkoittaa minulle tai lapsilleni ja lapsenlapsilleni?
[... ]Toisen päivän päätteeksi Gabriele Kubylle esitettiin kysymys paneelikeskustelussa:
Voitko kuvitella, että lapsenlapsesi otettaisiin pois varhaisen seksualisoinnin tunneilta?
Vastauksestasi voi olla apua joillekin vanhemmille:
Isoäitinä minulla ei ole valtuuksia ottaa lapsenlapsiani pois luokasta.
Käyn tietenkin vuoropuhelua vanhempien kanssa.
Vanhempien on johdettava tätä taistelua,
ja kehotan isiä menemään kouluihin.
Toistaiseksi äidit menevät vanhempainiltoihin ja sanovat: "Mutta lapseni jne.".
Isien (!) on taisteltava perheensä puolesta,
ja isien on taisteltava lastensa puolesta ja mentävä kouluun ja sanottava: Ei lapseni kanssa!
ja tähän sävyyn.
Hyvät katsojat - esitysten peräkkäinen julkaiseminen täydessä pituudessa on jo alkanut hoch2.tv:ssä. Linkit löytyvät tämän ohjelman alta, ja niitä lisätään jatkuvasti.