Január 12-én és 13-án szimpóziumot tartottak Dornbirnban (Ausztria) "Miért oktatás?
Ez magában foglalta a WHO oktatásra és egészségügyre vonatkozó iránymutatásainak kritikai vizsgálatát.
A szervező, Erwin Rigo szeretné felhívni a figyelmet a WHO világjárványügyi szerződéssel kapcsolatos
veszélyes tervekre és gyermekeink folyamatos szexualizálására.
Hat neves előadó támogatta
őt: Prof. DDr.
Daniel von Wachter, Univ.-Prof. DDr. Christian Schubert, Ao. Univ.-Prof.
Dr. Michael Geistlinger, a szerző Gabriele Kuby, Philipp Kruse ügyvéd és Prof. DDr. Martin Haditsch.
Ezen és más, magánszervezésű rendezvényeken a múltban olyan információkat
tettek közzé bizonyos témákban, amelyek ellentmondtak a hivatalos narratívának.
A szervezők a politikai intézmények és a mainstream média
masszív ellenállásába ütköztek.
A szervezőknek politikai beavatkozások miatt még a helyszíneket is törölték.
Ezen kívül például 2023 novemberében a Kleine Zeitung előzetesen feljelentett egy karintiai
oktatási rendezvényt a koronavírus világjárványról, ami miatt azt törölték az önkormányzat
hivatalos rendezvénynaptárából.
Minden ellenállás ellenére az ilyen rendezvények iránt figyelemre méltóan nagy az érdeklődés,
ami a dornbirni szimpóziumon is nyilvánvaló volt.
A hoch2.tv csapata az egész eseményt lefilmezte, így Önök, kedves nézőink az összes
előadást teljes hosszában megtekinthetik.
A Kla.TV itt nyújt rövid betekintést minden előadásba és panelbeszélgetésbe.
A programot a vallásfilozófus prof. DDr.
Daniel von Wachter.
Kutatásainak középpontjában a metafizika, az analitikus vallásfilozófia, az ontológia, a kauzalitás,
a természeti törvények és a szabad akarat áll.
Daniel von Wachter: A szexuális nevelés gyökerei és mozgatórugói
Most szeretnék visszamenni és megkérdezni, hogy honnan jön valójában
a szexuális nevelés, és láthatjuk-e, hogy honnan jön?
Meg tudjuk-e érteni, hogy mi játszódik le azok fejében, akik működtetik őket, és le tudunk-e vonni ebből valamit arra vonatkozóan, hogy hogyan kellene reagálnunk?
Az első szexuális nevelést, a szexuális nevelés első nagy
programját egy Lukács György
nevű ember vezette, Lukács pedig bevallottan marxista volt;
és 1919-ben négy hónapig részt vett a rövid ideig tartó magyarországi kommunista Tanácsköztársaságban.
Ez a szovjet köztársaság tehát négy hónapig tartott, és ő volt az
oktatásügyi népbiztos helyettese.
És ebben a szerepében olyan radikális szexuális nevelési programot vezetett be, amilyet a
világ még nem látott, és ami a katolikus magyarokat nagy megrázkódtatásként érte -
ez volt az egyik oka annak is, hogy ez a szovjet köztársaság megszűnt.
Lukács azonban teljes erővel bevezette az iskolákban a szexuális felvilágosító
programot, amely a korlátlan nemi közösülésre buzdított.
Más szóval, minden olyan erkölcsi szabályt, amelyet az emberek általában mindig is elfogadtak, elvetettek,
és a gyerekeket arra ösztönözték, hogy vessék el ezeket a szabályokat, majd minél előbb cselekedjenek.
Ez arra is ösztönözte a gyerekeket, hogy lázadjanak a szüleik ellen, ahogyan később,
az 1960-as években más európai országokban és az Egyesült
Államokban is történt.
És a nőknek
lázadniuk kell a férfiak ellen, és mindenkinek lázadnia kell az egyház ellen.
Ez volt az a hangnem és az a program, amelyet példátlan és
példátlan buzgalommal és közvetlenséggel
képviselt [...]. Lukács és Reich nagyon közel állnak egymáshoz.
Őket tekinthetjük a szexuális nevelés megalapítóinak. És mindketten bevallottan erős marxisták.
Amit még nem válaszoltam meg, az az a kérdés, hogy miért marxisták, vagy pontosabban,
hogy ők, mint marxisták, miért folytatják a szexualizálást ilyen módon?
Mi a kapcsolat?
Úgy tűnik, hogy a kapcsolat valóban létezik, mert nem véletlenül
jelenik meg életrajzukban és munkásságukban, de van, mint már láttuk
Reichnél, és végső soron Lukácsnál is.
Ennek egyik indoka az volt, hogy szerintük a szexuális erkölcs valahogy a forradalom útjában állt.
[...] Az általános cél pedig a régi értékek
lerombolása és újak létrehozása.
Egy új ember megteremtése és új értékek teremtése, és ennek mindig van egy hatalmi aspektusa.
Ez a pusztítás tehát nem csupán pusztítás, hanem mindig
egyben a hatalom átvétele is.
Univ.-Prof. DDr. Christian Schubert
pszichoneuroimmunológus, az Innsbrucki Orvosi Egyetem professzora.
Dr. Schubert az orvostudomány egy teljesen új szemléletéről számol be, amely alapvetően különbözik
a jelenlegi hagyományos orvoslástól.
Az úgynevezett biopszichoszociális modellben a test, az elme és a lélek, valamint a szociális és kulturális szempontok összetartoznak.
Christian Schubert szerint a biopszichoszociális orvoslás az immateriális és nem az anyagiakat hangsúlyozza,
mint például a hagyományos orvoslásban a vérvizsgálat és az ultrahang.
A koronavírus korszakában a tesztek, maszkok, zárlatok és fecskendők szintén
az események középpontjában álltak.
Nem vették figyelembe a személyes érzékenységeket, érzelmeket és kapcsolatokat
- és az okozott kár mára jelentős.
Most hallgassa meg magát Christian Schubertet: Christian Schubert: A lélek geometriája
Nagyon jól emlékeznek az elmúlt három évre, amikor mindent
elvettek tőlünk az önállóság, a hatékonyság és az irányítás érzése szempontjából.
Úgy bántak velünk, mint az utolsó szemétládákkal, köztünk egy bébielefánttal.
Ez nem csak politika, hanem orvostudomány is.
Csak annyit kell tenniük, hogy elmennek a klinikára, és azonnal elveszítik méltóságukat.
Azonnal elveszítik a pszichéjüket és a társadalmi kapcsolataikat, az életrajzukat.
Ezt mind a kilincsnél adják át jelenleg, amikor csak
vérvizsgálatokon, ultrahangon és MRI-n keresztül értjük meg őket, és nem
tudom, mi mindent csinálnak ott.
Eltűnsz, mint emberi lény.
És a koronavírus-válság három éve után ezt már életveszélyesnek tartom.
A hagyományos orvoslás rendszere, jelenlegi materialista formájában, halálos.
A lélek, a szellem és a szociális szempontok kizárása az orvostudományból nem egyszerűen
triviális vétség, hanem halálos.
[...]
Azt mondanám a rendezvény címére, hogy mi értelme van ennek az oktatásnak?
Mert az oktatás önmagában rendben van, de ez az oktatás? Nem.
A nyugati emberképet a reduktív materializmus határozza meg.
A képzés a status quo fenntartását szolgálja.
A családok pedig a gyermekek genetikáján keresztül természetesen fenntartják.
Az ember mint gép, termelőerő és áru.
Ellopjuk a marketingünket.
Vannak kultúrák, ahol az emberek akkor dolgoznak, ha szükségük van valamire.
A mi kultúránkban csak dolgozunk.
Vannak olyan kultúrák, ahol a termékek akkor születnek, amikor éppen szükségem van rájuk.
Igen, akkor ezt fogom tenni.
De mi nem tudunk megszabadulni a termelési nyomástól. [...]
A tény az, hogy pozitívan kell zárni:
Az új paradigma, azt mondanám, bioszemiotikus-rendszerszintű, ahogyan azt már megmutattam. Minden összetartozik.
És ami még erősebb, azok a nem anyagi tényezők.
Nem az anyagot, hanem azt, ami fölötte
lóg - a kapcsolatainkat, az életrajzunkat.
Az ember holisztikus és összetett lény.
Sürgősen szükségünk van a társadalom és az orvostudomány rehumanizálására,
rehumanizálására.
Újra emberré kell válnia.
A szalutogenezis, a tudattalan és az anyagtalan kell, hogy oktatásunk középpontjában álljon.
Erről mélyen meg vagyok győződve.
A gyermekeinknek ezt meg kell tanulniuk.
[...] Univ.-Prof.
Dr. Michael Geistlinger a Salzburgi Egyetem docense a nemzetközi jog, az összehasonlító jog, az alkotmányjog és a
közigazgatási jog, valamint a kelet-európai jog területén.
Michael Geistlinger: A Nemzetközi Egészségügyi Szabályzat (IHR) új változata és a WHO pandémiáról szóló szerződése
Az Egészségügyi Világszervezet világszintű alapszabálya, és az első fontos jogi pont, amit itt el kell
mondanom Önnek, hogy Ausztriában egyszerű szövetségi törvényként kell értelmezni.
Ez azt jelenti, hogy a Nemzeti Tanács és a Szövetségi Tanács annak idején jóváhagyta, az Osztrák Szövetségi
Jogi Közlönyben közzétették, és így egyszerű törvény státuszával rendelkezik.
Mindezek egyike sem emelkedett alkotmányos státuszba.
Minden rendelkezése nem több egyszerű törvényeknél.
[...] A pandémiáról szóló szerződés kezdetben a 19. cikken alapul.
Ez a tényleges jogalap. Ez a film felső része.
És ott látja, hogy az Egészségügyi Közgyűlésnek
kétharmados [többséggel] kell elfogadnia.
Az egészet 2024 május végére tervezik.
Ezt követően az adott tagállami alap rendelkezéseinek megfelelően
kell hatályba léptetni.
Az államok
már a szövegezési folyamat kezdetén, 2021-ben megegyeztek abban, hogy az
egyezményt ratifikálni kell.
A "ratifikációhoz kötött" kifejezés olyan nemzetközi jogi szerződésre utal, amelyet a
nemzeti parlamenteknek jóvá kell hagyniuk.
Ez azt jelenti, hogy a világjárványügyi szerződéssel kapcsolatban Ausztriának kezdetben lehetősége
lenne arra, hogy megakadályozza a kétharmados többséget.
Később elmondom, hogy ez most miért nehéz vagy szinte lehetetlen.
Ezután az a lehetőség is fennáll, hogy nem ratifikálja a szerződést
- más szóval, nem hagyja jóvá a Parlamentben.
Ez természetesen a parlament politikai összetételétől függ.
Ezt pedig megfelelően meg kell indokolni, és
18 hónapon belül [most 10] belül közölni kell az Egészségügyi Világszervezet
főigazgatójával, amit itt a 20. cikkben láthatnak.
[...
Ha ezt a határidőt nem használják ki, ez azt jelenti, hogy a nemzetközi egészségügyi előírások automatikusan hatályba lépnek Ausztriában és az összes többi tagállamban.
[...] Az ajánlások
kifejezetten nem jogilag kötelező erejűek.
[...] A szabványokat kizárólag európai szinten fogadták el.
Ezért nincs jogi jelentőségük.
Ezek csak azért válnak jogilag relevánssá, ahogy azt Dr. Rigo az elején leírta
nekünk, mert nemzeti szinten kötelezővé tették őket.
Egy ezt követő panelbeszélgetésen Leni Kesselstatt asszony is megszólalt.
Társalapítója az ausztriai Családszövetségnek, és férjével, Franzzal együtt aktívan részt vesz az értékes
szexuális felvilágosítással kapcsolatos kezdeményezésben.
Leni Kesselstatt leírja a kezdeteket
2015-ben eljött a hírhedt szexuális felvilágosító rendelet ideje Heinisch-Hosek
miniszter asszony idején.
És ezzel a rendelettel, mondhatni, megnyíltak a zsilipek Ausztriában.
[...]
A valóság az, hogy ezek a szabványok, a WHO és a németországi BZgA már régen megérkeztek az iskolákba, ahogy mondtam.
Ennek tehát 2015 óta vége. Ezen a szexuális felvilágosító rendeleten és ezeken a külső szervezeteken keresztül.
A TeenStaron kívül nincs olyan egyesület, amelyről tudomásunk lenne, és egész Ausztriáról van egy
olyan áttekintésünk, amely nem ideológiai jellegű.
Ugyanez vonatkozik a bántalmazás megelőzésére vonatkozó koncepciókra és szervezetekre vagy műhelyekre,
és ugyanez vonatkozik a gyermekek jogaira is.
Ez az a három fő terület, ahol a keményvonalas ideológia bekerül az iskolákba.
Most az a helyzet, hogy a külső klubok jönnek az iskolákba, a tanárokat
többnyire kizárják, bár van ez a nagyon erős törvény, azaz az iskolafelügyeleti törvény,
amely szerint a tanároknak a tanteremben kell maradniuk, még a külső klubok esetében is.
[...]
Ez azt jelenti, hogy a tanárokat kiküldik, már nem tudják, mi történik az osztályteremben.
A gyerekeknek azt mondják, hogy ne beszéljenek senkinek arról, ami történik.
[...] Most új helyzet állt elő tavaly ősztől.
Van új curricula, hogy az ÖVP - sajnálom, hogy azt mondják - elindult.
A tantervek, ami azt jelenti, hogy az általános
iskola első évétől kezdve a gyerekek
identitását minden tantárgyban megkérdőjelezik.
[...] Az akadémiákról, a képzési programokból, az egyetemről frissen kikerülő tanárok valóban nemi megkülönböztetésben részesülnek, ezt nevezem én így.
Többé már nem tudnak különbséget tenni.
Sajnos gyakran olyan emberek, akiknek maguknak sincs gyerekük, és azt hiszik, hogy jól csinálják.
Mit tanácsoljunk tehát a szülőknek, mit tegyenek most?
Menjen el az iskolába, és tudjon meg többet.
Mi a helyzet?
Ebben a tanévben tanítanak-e szexuális felvilágosítást ebben az osztályban?
Mikor történik ez?
Ezután menjen újra,
és írja le a
dátumot.
Menj vissza és kérdezd
meg:
Ön szervezi az órákat, vagy
egy külső egyesület jön?
És próbálj meg egy szép, rendes beszélgetést folytatni a tanárokkal,
hogy megtudd, mikor lesz erre sor.
[...]
Nagyon fontos tehát tudni, hogy a helyzet mostanra drámaian megváltozott, már az első osztálytól kezdve.
Gabriele Kuby szociológus, 16 könyv szerzője.
2008-ban az idea evangélikus hetilap az év újságírójának választotta.
Gabriele Kuby: A szexuális felszabadulás szabadsághoz vezet?
Az első könyvemet a nemi ideológia ellen 2006-ban adtam ki.
[...]
Akkoriban mindenki azt hitte, hogy túloz, hogy hallja, ahogy a fű nő.
Valóban, hallottam a gyomnövényeket, amelyek megfojtják a szabadságunkat.
Ezt már senki sem mondja.
Éppen ellenkezőleg,
megdöbbent bennünket az az őrület, amelybe egy olyan társadalom, amely az autonóm egyént Isten trónjára
ültette, belegabalyodhat.
[...]
Uwe Sielert Szexuális Nevelési Intézete adta meg az alaphangot, képezte ki az embereket, és sikerült elfogadtatni az ötletet: A gyerekeknek szükségük van a szexualitásra.
Ez egy teljesen hamis tézis, amelyet semmilyen tudomány nem támaszt alá.
Ezen a szörfdeszkán a kultúránkat megváltoztatják, és a gyerekeket bántalmazzák.
[...]
Ha [az ember] nem az igazság felé orientálja szabadságát, akkor vágyainak jobbágyává válik.
[...]
A gyerekeknek kötődésre van szükségük.
Ez kulcsfontosságú a gyermekek életében.
Szükségük van egy szilárd, stabil, szeretetteljes kötelékre.
És akkor a személyiség
fejlődhet [...]
A történelem történetében nincs példa arra, hogy egy társadalom egy bizonyos időszakon keresztül magas társadalmi energiával rendelkezett volna, hacsak nem volt abszolút monogám.
Ezért a szexuális kielégülés korlátozását a kulturális
fejlődés okának kell tekinteni.
Idézet vége. [...] Röviden kitérek a nemek kérdésére.
A szexuális forradalom a szexuális felszabadítás és a nőknek az anyaság rabszolgasága alóli
felszabadítása zászlaja alatt kezdődött.
Simone de Beauvoir által használt kifejezés a könyvében.
Az ellenkező
neműek 1948-tól [...].
Nem a boldogság, hanem a depresszió, a magány és a félelem a szexuális forradalom keserű gyümölcsei.
[...] [ Az uralomtól mentes társadalom] - ez mindent szétzúzott.
Az Istennel való barátság, a személy integritása, mint a szellemi lélek és a test egysége, a
férfi és a nő közötti szeretet, a gyermek és biológiai szülei közötti kötelék.
Az emberi létet kiszolgáltatta a vágyak vak önkényének.
Távolról sem ad szabadságot annak, aki így él, hanem vágyainak
rabjává válik, és így a teste uralja, amelyet uralni akart.
Philipp Kruseis ügyvédPhilipp KruseisAz adójog és alkotmányjogi kérdések ügyvédje Philipp
Kruse: A WHO világjárványról szóló szerződése - totalitárius disztópia a demokrácia és az alapvető jogok rovására
26 éve vagyok
egyszerű ügyvéd;
A svájci Bernben nyertem ügyvédi engedélyt, és kereskedelmi jogászként kezdtem.
A 2003-as adótörvénytől
kezdve az adójog az intervenciós igazgatás.
Ott ügyvédként, de az adóhatóságoknál is megtanulja, hogy az állam milyen
feltételek mellett nyúlhat a zsebünkbe, és korlátozhatja a vagyoni szféránkat.
És meglepő módon vagy logikusan ezek a szabályok nagyon hasonlóak azokhoz, amelyeket az alapvető
jogok megsértése esetén alkalmaznak.
És ezért a 2020. márciusi lezárás idején különös figyelmet fordítottam arra, hogy mikor voltak megfelelőek
a feltételek egy ilyen kolosszális beavatkozásra az életünkbe, a gazdaságunkba és az egészségünkbe
is - nem is beszélve sok emberről, akiknek a kezelését elhalasztották, vagy akiknek azt mondták, hogy
maradjanak otthon - ami szintén beavatkozás volt
az egészségükbe.
Ezt az indoklást még nem találtam.
[...] Félrevezető.
Egy másik példa Nora Kronig nagykövettől.
Az interjú végén az NZZ szerkesztője, Fontana megkérdezi: Mi a következő lépés?
Beleszólhat-e a Parlament és az emberek a világjárványügyi paktumba?
Ez a tárgyalások eredményétől függ - mondja Nora Kronig.
Aztán az egészségügyi előírásokról beszél - és ez a döntő pont.
Azt mondja: "A nemzetközi egészségügyi előírások kiigazításai kisebb
jelentőségűek és technikai jellegűek.
Ehhez nem feltétlenül van szükség parlamenti állásfoglalásra.
Minden országunkban elhitetik velünk, hogy ami most történik, az
egy kisebb technikai kiigazítás.
Egy diplomata nem is beszélhetne hozzánk félrevezetőbb módon.
[...] Az én ellentézisem: én azt mondom, hogy ennek az ellenkezője a helyzet.
Ezek az új, kiigazított egészségügyi előírások minden bizonnyal felhatalmazzák a WHO-t
arra, hogy beavatkozzon demokráciáink legalapvetőbb pilléreibe, szuverenitásunkba.
Ezek nagymértékben károsítják a demokráciát, gyakorlatilag lehetetlenné teszik a hatalmi ágak szétválasztását
és mindenekelőtt az emberi jogok hatékony védelmét.
És ezek mind olyan elemek, amelyek alkotmányos
államot alkotnak. Ha ezek közül valamelyik hiányzik, akkor már nincs jogállam.
[...]
A WHO az első számú álhírterjesztő a világon - WHO!
És én még tovább megyek.
A WHO nagyobb veszélyt jelent az egészségünkre, mint a Covid-19 [... ]
A lényeges adatokat elhallgatják.
[...] A jó Einsiedel-i
Paracelsus nem állt
volna meg a sírjában forogni.
[...] Nem inkább alkotmányos alaprendünk megváltozását látjuk itt?
Mert egy példányt a legmagasabb példányaink fölé helyezünk.
Egy olyan entitás, amelyet már nem tudunk irányítani.
Amelynek az igazát már nem tudjuk bizonyítani,
és amely senkinek sem tartozik elszámolással.
Ezt nevezik alapvető alkotmánymódosításnak.
És odáig mennék, hogy azt mondom, hogy még csak nem is lehet ilyen döntést hozni.
Mert lemondasz a jogaidról.
Az ember lemond a tulajdonjogáról.
[...]Prof. DDr.
Martin Haditsch higiénia és mikrobiológia, virológia és fertőzésepidemiológia, infektológia és trópusi orvostudomány szakterülete.
Martin Haditsch: A WHO világjárványról szóló szerződése és a WHO iránymutatásai a kisgyermekek szexualitásáról
Az iskolai szexuális nevelésnek az életkornak megfelelőnek kell lennie.
És az életkornak megfelelőt úgy definiáljuk, hogy kérem, tartsa erősen:
Maszturbáció 0-4 éves korban, homoszexualitás 4-6 éves korban, és ez magában foglalja a kölcsönös tapizást is.
Ez hihetetlen.
Fogamzásgátlás 6-9 éves korban, nemi orientáció 9-12 éves korban és gyakorlati
szexuális tapasztalatok 12-15 éves korban.
Aztán röviden megmutatom, hogyan értelmezik ezt, milyen lehetséges
értelmezések vannak.
Ez egy úgynevezett rejtett napirend.
Más szóval, mindezt úgy döntötték el, hogy nem vonták be a folyamatba a pedagógusokat, a szülőket, az oktatási
szakértőket, az orvosokat, a pszichológusokat vagy .....
Ez tehát úgyszólván a radar alatt született, de az érintett intézmények
számára kötelező érvényű.
[...] A gyermek kíváncsi, felfedező, kérdezősködik.
A megfelelő családi struktúra megfelelő környezetet biztosít a gyermekek számára, hogy életkoruknak
megfelelő ismereteket és tapasztalatokat szerezzenek.
A biztonságos és ép családban vagy a felnőtté vált baráti körben minden
gyermek megtalálja a megfelelő kapcsolatokat a felmerülő kérdéseire.
A boldog és gondtalan gyermekkorban számtalan téma van napirenden, mert a gyerekek kíváncsiak.
De a szex biztosan nem tartozik közéjük.
A szülők ismerik legjobban gyermekük fejlődési szakaszát,
és azt is tudják, hogy melyik helyzetben mi a megfelelő a gyermek számára.
És ezek a kérések tartalmaznak egy nemet is.
Azt is mondhatod: Ehhez még túl fiatal vagy.
Úgy értem, ezt a két példát hoztam, nem igaz?
Nem adok egy háromévesnek borotvát csak azért, mert később
esetleg borotválkoznia kell;
és nem adom oda neki a kocsikulcsot, még akkor sem, ha később autóversenyző lesz belőle.
Ez nem életkornak megfelelő.
[...] A család a szexuális nevelés helye, az iskola a nevelés és a tudás átadásának helye.
Szerintem nagyon fontos, hogy ezt különválasszuk.
Nincs szükségünk dajkaállamra.
Az államnak az embereket kell szolgálnia.
[...]
Végső felhívás: Álljon ki a véleménye mellett, amennyire csak tud, de ne próbáljon hittérítést folytatni.
A misszionálás nyomást gyakorol.
Ezt megteheted diszkréten, megpróbálhatod kíváncsivá tenni az embereket.
És akkor automatikusan jönnek a kérdések.
Tájékozódjon az úgynevezett alternatív médiáról, amit ma már új médiának
hívnak, de maradjon kritikus.
[...] De mindig tegye fel magának a kérdést: Mit jelenthet egy politikai vagy egészségügyi politikai
döntés számomra, illetve gyermekeim és unokáim számára a legrosszabb esetben?
[... ]A második nap végén a panelbeszélgetésen Gabriele Kubyhoz volt egy kérdés:
El tudod képzelni, hogy az unokádat kiveszed a korai szexualizációs órákról?
Az Ön válasza hasznos lehet néhány szülő számára:
Nagymamaként nincs felhatalmazásom arra, hogy kivegyem az unokáimat az osztályból.
Természetesen párbeszédet folytatok a szülőkkel.
A szülőknek kell vezetniük ezt a harcot,
és felszólítom az apákat, hogy menjenek az iskolákba.
Eddig az anyukák azok, akik elmennek a szülői estekre, és azt mondják: de a gyerekem stb.
Az apáknak (!) küzdeniük kell a családjukért,
az apáknak pedig a gyermekeikért, és iskolába kell menniük, és azt kell mondaniuk: A gyermekemmel nem!
és ebben a hangnemben.
Kedves nézőink - a hoch2.tv-n már megkezdődött az előadások teljes terjedelmű sorozatos közzététele. A linkek e program alatt találhatók, és folyamatosan bővülnek.