12. in 13. januarja je v Dornbirnu v Avstriji potekal simpozij z naslovom "Zakaj izobraževanje?
Pri tem je bilo treba kritično preučiti smernice SZO za izobraževanje in zdravje.
Organizator Erwin Rigo želi opozoriti na nevarne načrte, ki se uresničujejo s pandemsko
pogodbo SZO, in na nenehno seksualizacijo naših otrok.
Podprlo ga je šest priznanih
govornikov: DDr.
Daniel von Wachter, univ. prof. DDr. Christian Schubert, Ao. Univ.-Prof.
Dr. Michael Geistlinger, avtorica Gabriele Kuby, odvetnik Philipp Kruse in prof. dr. Martin Haditsch.
Na tem in drugih zasebno organiziranih dogodkih v preteklosti so bile objavljene
informacije o nekaterih temah, ki so bile v nasprotju z uradno zgodbo.
Organizatorji so naleteli na velik odpor političnih institucij
in osrednjih medijev.
Organizatorji so zaradi političnih posegov celo odpovedali prireditve.
Poleg tega je na primer novembra 2023 časnik Kleine Zeitung vnaprej obsodil izobraževalni
dogodek na Koroškem o pandemiji koronavirusov, zaradi česar je bil odstranjen iz uradnega
koledarja dogodkov v občini.
Kljub vsemu odporu je zanimanje za tovrstne dogodke izjemno veliko, kar se je
pokazalo tudi na simpoziju v Dornbirnu.
Ekipa hoch2.tv je celoten dogodek posnela, tako da si lahko, dragi gledalci,
ogledate vse predstavitve v celoti.
Kla.TV ponuja kratek vpogled v vse predstavitve in panelne razprave.
Program je odprl filozof religije prof. dr.
Daniel von Wachter.
Raziskuje metafiziko, analitično filozofijo religije, ontologijo, vzročnost,
zakone narave in svobodno voljo.
Daniel von Wachter: Korenine in gonilne sile spolne vzgoje
Zdaj bi se rad vrnil in vprašal, od kod pravzaprav izvira
spolna vzgoja in ali lahko vidimo, od kod izvira?
Ali lahko razumemo, kaj se dogaja v glavah tistih, ki jih upravljajo, in ali lahko iz tega sklepamo, kako naj se odzovemo?
Prvo spolno vzgojo, prvi večji program spolne
vzgoje, je vodil Georg
Lukács, ki je bil zaprisežen marksist;
leta 1919 je štiri mesece sodeloval v kratki komunistični sovjetski republiki na Madžarskem.
Ta sovjetska republika je trajala štiri mesece, on pa je bil namestnik ljudskega
komisarja za izobraževanje.
V tej vlogi je uvedel radikalen program spolne vzgoje, ki ga svet še
ni videl in ki je bil za katoliške Madžare velik šok, kar je bil
tudi eden od razlogov za propad te sovjetske republike.
Toda Lukács je v šole z vso močjo uvedel program spolne
vzgoje, ki je spodbujal neomejene spolne odnose.
Z drugimi besedami, vsa moralna pravila, ki so jih ljudje običajno vedno sprejemali, so bila
zavržena, otroci pa so bili spodbujeni, da ta pravila zavržejo in čim prej ukrepajo.
To je otroke spodbujalo tudi k uporu proti staršem, kar se je pozneje v šestdesetih
letih prejšnjega stoletja zgodilo v drugih evropskih državah
in tudi v ZDA.
Ženske bi
se morale upreti moškim in vsi bi se morali upreti cerkvi.
To je bil slogan in program, ki ga je zagovarjal z gorečnostjo
in neposrednostjo brez primere in brez
primere [...] Lukács in Reich sta si zelo blizu.
Lahko jih štejemo za utemeljitelje spolne vzgoje. Oba sta zaprisežena in odločna marksista.
Nisem pa še odgovoril na vprašanje, zakaj so marksisti ali, natančneje,
zakaj so kot marksisti na ta način zasledovali seksualizacijo?
Kakšna je povezava?
Zdi se, da povezava obstaja, saj ni naključna v njunih biografijah
in v njunem delu, ampak obstaja, kot smo že videli pri Reichu
in navsezadnje tudi pri Lukácsu.
Eden od motivov za to je bil, da je spolna morala nekako ovirala revolucijo.
[...] Splošni cilj je uničiti stare
in ustvariti nove vrednote.
Ustvarjanje nove osebe in ustvarjanje novih vrednot, kar je vedno povezano z močjo.
Zato to dejanje uničenja ni le dejanje uničenja, temveč
vedno tudi prevzem oblasti.
Univ.-Prof. DDr. Christian Schubert
je psihonevroimunolog in profesor na Medicinski univerzi v Innsbrucku.
Dr. Schubert poroča o povsem novem pogledu na medicino, ki se bistveno razlikuje
od sedanje konvencionalne medicine.
V tako imenovanem biopsihosocialnem modelu telo, um in duša spadajo skupaj, prav tako pa tudi socialni in kulturni vidiki.
Christian Schubert meni, da biopsihosocialna medicina poudarja nematerialno in ne materialnega,
kot so analize krvi in ultrazvok v konvencionalni medicini.
V času koronavirusov so bili v središču dogajanja tudi testi, maske,
zapore in injekcijske brizge.
Pri tem se ni upoštevala osebna občutljivost, čustva in odnosi, kar je
danes povzročilo veliko škodo.
Zdaj pa prisluhnite Christianu Schubertu: Christian Schubert: Geometrija duše
Dobro se spomnite zadnjih treh let, ko nam je bilo
odvzeto vse, kar se tiče samozadostnosti, učinkovitosti in občutka nadzora.
Z nami so ravnali kot z zadnjimi drhalmi, med nami pa je bil še slonček.
Ne gre le za politiko, ampak tudi za medicino.
Vse, kar morajo storiti, je, da gredo na kliniko, in takoj izgubijo svoje dostojanstvo.
Takoj izgubijo svojo psiho in družbene odnose, svojo biografijo.
Vse to je trenutno predano na vratih, ko jih razumeš
le s pomočjo krvnih analiz in ultrazvoka ter magnetne resonance in ne
vem, kaj vse se tam počne.
Izgineš kot človek.
Po treh letih krize zaradi koronavirusov menim, da je to življenjsko nevarno.
Ta sistem konvencionalne medicine je v svoji sedanji materialistični obliki smrtonosen.
Izključevanje duše, duha in družbenega iz medicine ni le nepomemben prekršek,
ampak je smrtno nevaren.
[...]
Naslovu tega dogodka bi rekel, kakšen je smisel tega izobraževanja?
Ker je izobraževanje samo po sebi v redu, toda to izobraževanje? Ne.
Reduktivni materializem določa zahodni pogled na človeštvo.
Usposabljanje je namenjeno ohranjanju obstoječega stanja.
Družine jo naravno ohranjajo z genetsko zasnovo otrok.
Človek kot stroj, proizvodna sila in blago.
Krademo svoje trženje.
Obstajajo kulture, v katerih ljudje delajo, ko nekaj potrebujejo.
V naši kulturi samo delamo.
V nekaterih kulturah so izdelki ustvarjeni, ko jih v tistem trenutku potrebujem.
Da, potem bom to storil.
Toda mi se ne moremo izogniti pritiskom proizvodnje. [...]
Dejstvo je, da je treba zaključiti pozitivno:
Nova paradigma je biosemiotično-sistemska, kot sem vam pokazal. Vse to spada skupaj.
Še močnejši pa so nematerialni dejavniki.
Ne material, ampak tisto, kar visi nad
njim - naši odnosi, naše biografije.
Človek je celosten in kompleksen.
Nujno potrebujemo rehumanizacijo družbe in medicine, rehumanizacijo.
Spet mora postati človek.
Salutogeneza, nezavedno in nematerialno morajo biti v središču našega izobraževanja.
O tem sem globoko prepričan.
Naši otroci se morajo tega naučiti.
[...] Univ.-Prof.
Dr. Michael Geistlinger je izredni profesor mednarodnega prava, primerjalnega prava na področju ustavnega in upravnega
prava ter vzhodnoevropskega prava na Univerzi v Salzburgu.
Michael Geistlinger: Nova različica Mednarodnega zdravstvenega pravilnika (IHR) in pandemska pogodba SZO
Ta svetovni statut Svetovne zdravstvene organizacije in prva pomembna pravna točka, ki vam jo
moram tukaj povedati, je, da ga je treba v Avstriji razumeti kot preprost zvezni zakon.
To pomeni, da sta ga takrat potrdila Državni svet in Zvezni svet, da je bil objavljen
v avstrijskem zveznem uradnem listu in ima zato status navadnega zakona.
Nič od tega ni bilo povzdignjeno v ustavni status.
Vse njegove določbe so le preprosti zakoni.
[...] Pogodba o pandemiji sprva temelji na členu 19.
To je dejanska pravna podlaga. To je zgornji del filma.
Tam je navedeno, da mora biti sprejet z dvotretjinsko
[večino] v zdravstveni skupščini.
Vse skupaj je načrtovano za konec maja 2024.
Nato mora začeti veljati v skladu z določbami zadevne
podlage države članice.
Že
na začetku postopka priprave leta 2021 so se države dogovorile,
da bo predmet ratifikacije.
Izraz "predmet ratifikacije" se nanaša na mednarodnopravno pogodbo, ki jo morajo
odobriti nacionalni parlamenti.
To pomeni, da bi imela Avstrija v zvezi s pogodbo o pandemiji najprej
možnost preprečiti dvotretjinsko večino.
Zakaj je to zdaj težko ali skoraj nemogoče, vam bom povedal pozneje.
Potem ima tudi možnost, da pogodbe ne ratificira, kar
pomeni, da je ne potrdi v parlamentu.
Seveda je to odvisno od politične sestave parlamenta.
To je treba ustrezno utemeljiti in sporočiti
generalnemu direktorju Svetovne zdravstvene organizacije v 18 mesecih
[zdaj 10], kar je razvidno iz člena 20.
[...
Če se ta rok ne izkoristi, to pomeni, da bodo mednarodni zdravstveni predpisi samodejno začeli veljati v Avstriji in vseh drugih državah članicah.
[...] Priporočila
izrecno niso pravno zavezujoča.
[...] Standardi so bili sprejeti samo na evropski ravni.
Zato so brez pravnega pomena.
Kot nam je na začetku opisal Dr. Rigo, postanejo pravno pomembni
šele, ko postanejo zavezujoči na nacionalni ravni.
V razpravi, ki je sledila, je svoje mnenje podala tudi Leni Kesselstatt.
Je soustanoviteljica Družinske zveze v Avstriji in skupaj z možem Franzem sodeluje
pri dragoceni pobudi za spolno vzgojo.
Leni Kesselstatt opisuje začetke
Leta 2015 je pod vodstvom ministrice Heinisch-Hosek prišel čas za zloglasni
odlok o spolni vzgoji.
S tem odlokom so se v Avstriji odprla vrata.
[...]
V resnici so ti standardi, WHO in BZgA iz Nemčije, že zdavnaj prišli v šole, kot sem rekel.
To se je končalo leta 2015. S tem odlokom o spolni vzgoji in temi zunanjimi organizacijami.
Razen TeenStara ni nobenega združenja, ki bi nam bilo znano, in imamo pregled
nad celotno Avstrijo, ki ni ideološki.
Enako velja za koncepte in organizacije ali delavnice za preprečevanje
zlorabe ter za pravice otrok.
To so tri glavna področja, na katerih se v šole vnaša trda ideologija.
Zdaj je situacija takšna, da zunanji klubi prihajajo v šole, učitelji
pa so večinoma izključeni, čeprav obstaja zelo strog zakon, tj. zakon o šolskem
nadzoru, ki določa, da morajo učitelji ostati v razredu, tudi ko gre za zunanje klube.
[...]
To pomeni, da so učitelji poslani ven in ne vedo več, kaj se dogaja v razredu.
Otrokom je bilo rečeno, naj o tem, kar se dogaja, ne govorijo z nikomer.
[...] Od lanske jeseni so se razmere spremenile.
Obstajajo novi učni načrti, ki jih je ÖVP - žal mi je, da moram reči - uvedel.
Učni načrti, ki pomenijo, da se od prvega
razreda osnovne šole dalje
pri vseh predmetih sprašuje o identiteti otrok.
[...] Učitelji, ki so pravkar končali akademije, programe usposabljanja, univerze, so res spolno zaznamovani, tako temu pravim.
Ne razlikujejo se več.
Žal so to pogosto ljudje, ki sami nimajo otrok in mislijo, da delajo prav.
Kaj naj torej svetujemo staršem?
Obiščite šolo in izveste več.
Kakšne so razmere?
Ali se bo v tem šolskem letu v tem razredu poučevala spolna vzgoja?
Kdaj se to zgodi?
Nato pojdite še enkrat
in si zapišite
datum.
Vrnite se in vprašajte:
Ali pouk organizirate sami, ali
pride zunanje združenje?
Z učitelji se poskusite pogovoriti o tem,
kdaj bo to potekalo.
[...]
Zato je zelo pomembno vedeti, da so se razmere zdaj močno spremenile, in sicer že v prvem razredu.
Gabriele Kuby je sociologinja in avtorica 16 knjig.
Leta 2008 jo je evangeličanski tednik idea razglasil za novinarko leta.
Gabriele Kuby: Ali spolna osvoboditev vodi v svobodo?
Svojo prvo knjigo proti ideologiji spola sem objavila leta 2006.
[...]
Takrat so vsi mislili, da pretirava in da sliši, kako trava raste.
Slišal sem, kako raste plevel, ki duši našo svobodo.
Tega nihče več ne govori.
Nasprotno,
osupli smo nad norostjo, v katero se lahko zaplete družba, ki je avtonomnega posameznika
postavila na božji prestol.
[...]
Inštitut za spolno vzgojo Uweja Sielerta je dal pobudo, usposobil ljudi in dosegel, da je bila zamisel sprejeta: Otroci potrebujejo spolnost.
To je popolnoma napačna teza, ki je ne podpira nobena znanost.
Na tej deski se spreminja naša kultura in zlorabljajo se otroci.
[...]
Če človek svoje svobode ne usmeri v resnico, postane hlapec svojih želja.
[...]
V kratkem času, leta 2010, se je začel ves ta boj, to prepričanje: matere, otroci potrebujejo izobraževanje in morali bi jih dati v jasli.
Otroci potrebujejo vez.
To je ključnega pomena za življenje otrok.
Potrebujejo trdno, stabilno in ljubečo vez.
In potem se lahko
osebnost razvije [...]
V zgodovini ni primera družbe, ki bi imela v določenem časovnem obdobju visoko družbeno energijo, če ni bila popolnoma monogamna.
Zato je treba omejevanje spolnega zadovoljstva razumeti
kot vzrok kulturnega napredka.
Konec citata. [...] Na kratko se bom dotaknil vprašanja spola.
Spolna revolucija se je začela pod geslom spolne osvoboditve in osvoboditve
žensk iz suženjstva materinstva.
Izraz, ki ga je uporabila Simone de Beauvoir v svoji knjigi
Nasprotni
spol iz leta 1948 [...].
Ne sreča, temveč depresija, osamljenost in strah so grenki sadovi seksualne revolucije.
[...] [ Družba brez nadvlade] - razbila je vse.
Prijateljstvo z Bogom, celovitost osebe kot enotnost duhovne duše in telesa, ljubezen
med moškim in žensko, vez med otrokom in njegovimi biološkimi starši.
Človeški obstoj je prepustil na milost in nemilost slepi samovolji želja.
Človek, ki živi na tak način, še zdaleč ni svoboden, ampak postane suženj
svojih želja in tako obvladuje svoje telo, ki ga je želel obvladovati.
OdvetnikPhilipp KruseisOdvetnik za davčno pravo in ustavna vprašanja Philipp
Kruse: Pogodba SZO o pandemiji - totalitarna distopija na račun demokracije in temeljnih pravic
Že 26 let
sem preprost odvetnik;
V Bernu v Švici sem bil sprejet v odvetniško zbornico in začel delati kot komercialni odvetnik.
Od davčnega zakona iz leta
2003 je davčno pravo intervencijska uprava.
Tam se kot odvetnik, pa tudi pri davčnih organih, naučite, pod kakšnimi
pogoji lahko država seže v naše žepe in omejuje našo sfero bogastva.
Presenetljivo ali logično so to zelo podobna pravila kot tista, ki se uporabljajo
v primeru kršitve temeljnih pravic.
Zato sem v času zapore marca 2020 posebno pozornost namenil temu, kdaj so bili pogoji primerni
za tako velik poseg v naša življenja, naše gospodarstvo in tudi naše zdravje -
da ne omenjam številnih ljudi, ki so jim preložili zdravljenje ali jim naročili, naj
ostanejo doma, kar je prav tako pomenilo
poseg v njihovo zdravje.
Te utemeljitve še nisem našel.
[...] Zavajajoče.
Še en primer veleposlanice Nore Kronig.
Ob koncu intervjuja urednik NZZ Fontana sprašuje: Kaj sledi?
Ali lahko Parlament in državljani odločajo o paktu o pandemiji?
To je odvisno od izida pogajanj, pravi Nora Kronig.
Nato pa pravi o zdravstvenih predpisih - in to je ključna točka.
Pravi: "Prilagoditve mednarodnih zdravstvenih predpisov
so manjše in tehnične narave.
Za to ni nujno potrebna parlamentarna resolucija.
V vseh naših državah nas prepričujejo, da gre pri sedanjem dogajanju
za manjšo tehnično prilagoditev.
Diplomat nam ne bi mogel govoriti na bolj zavajajoč način.
[...] Moja nasprotna teza: trdim, da je ravno obratno.
Ti novi, prilagojeni zdravstveni predpisi bodo Svetovni zdravstveni organizaciji zagotovo omogočili
poseganje v najbolj temeljne stebre naših demokracij, v našo suverenost.
Močno bodo škodovali demokraciji, onemogočili delitev oblasti in predvsem
učinkovito varstvo človekovih pravic.
To so elementi, ki sestavljajo ustavno
državo. Če ena od njih manjka, nimamo več ustavne države.
[...]
KDO je prvi razširjevalec lažnih novic na svetu - KDO!
In grem še dlje.
WHO je večja grožnja našemu zdravju kot Covid-19 [... ]
Bistveni podatki so zamolčani.
[...] Dobri Paracelsus
iz Einsiedla se
ne bi nehal obračati v grobu.
[...] Ali ne gre prej za spremembo našega temeljnega ustavnega reda?
Ker instanco postavimo nad naše najvišje instance.
Subjekt, ki ga ne moremo več nadzorovati.
Katerega ne moremo več dokazati
kot pravilnega in ki ne odgovarja nikomur.
Temu pravimo temeljna ustavna sprememba.
In rekel bi, da takšne odločitve sploh ni mogoče sprejeti.
Ker se odrekate svojim pravicam.
Odreče se lastninskim pravicam.
[...]Prof. DDr.
Martin Haditsch je specialist za higieno in mikrobiologijo, virologijo in epidemiologijo okužb, infektologijo in tropsko medicino.
Martin Haditsch: Pogodba SZO o pandemiji in smernice SZO o spolnosti za majhne otroke
Spolna vzgoja v šolah mora biti prilagojena starosti.
Starostno primerno pa je opredeljeno kot, prosim, držite se trdno:
Masturbacija pri starosti od 0 do 4 let, homoseksualnost pri starosti od 4 do 6 let, kar vključuje tudi medsebojno otipavanje.
To je neverjetno.
Kontracepcija od 6 do 9 let, spolna usmerjenost od 9 do 12 let in praktične
spolne izkušnje pri starosti od 12 do 15 let.
Nato vam bom na kratko pokazal, kako se to razlaga, kakšne
so možne razlage.
Gre za tako imenovano skrito agendo.
Z drugimi besedami, o vsem tem so se odločili, ne da bi v proces vključili pedagoške delavce, starše, strokovnjake
za izobraževanje, zdravnike, psihologe ali ...
Odločitev je bila torej sprejeta tako rekoč pod radarjem, vendar je za
zadevne institucije zavezujoča.
[...] Otrok je radoveden, raziskuje in postavlja vprašanja.
Ustrezna družinska struktura otrokom zagotavlja ustrezno okolje za pridobivanje znanja
in izkušenj, ki so primerne njihovi starosti.
V varni in neokrnjeni družini ali v krogu prijateljev, ki je zrasel, bo
vsak otrok našel ustrezne sogovornike za vprašanja, ki jih ima.
V srečnem in brezskrbnem otroštvu so na dnevnem redu neštete teme, saj so otroci radovedni.
Toda seks zagotovo ni eden od njih.
Starši najbolje poznajo stopnjo otrokovega
razvoja in potem tudi vedo, kaj je za otroka primerno v določeni situaciji.
Te zahteve vključujejo tudi ne.
Lahko tudi rečete: Za to si še vedno premlad.
Navedel sem ta dva primera, kajne?
Triletniku ne dam britvice samo zato, ker se bo morda
pozneje moral obriti;
in ne bom mu dal avtomobilskih ključev, tudi če bo pozneje postal dirkač.
To ni primerno za vašo starost.
[...] Družina je prostor za spolno vzgojo, šola pa prostor za izobraževanje in prenos znanja.
Menim, da je zelo pomembno, da to ločimo.
Ne potrebujemo varstvene države.
Država mora služiti ljudem.
[...]
Končni poziv: Po svojih najboljših močeh vztrajajte pri svojem mnenju, vendar ne poskušajte prosvetiti.
Misijonarjenje ustvarja pritisk.
To lahko storite na diskreten način, lahko poskusite vzbuditi radovednost ljudi.
In potem se samodejno pojavijo vprašanja.
Informirajte se o tako imenovanih alternativnih medijih, ki se zdaj imenujejo novi
mediji, vendar ostanite kritični.
[...] Vedno pa se vprašajte: kaj bi lahko politična ali zdravstvena odločitev
pomenila zame ali za moje otroke in vnuke v najslabšem primeru?
[... ]Ob koncu drugega dne je bilo v panelni razpravi vprašanje za Gabriele Kuby:
Si lahko predstavljate, da bi svojega vnuka izločili iz zgodnjega pouka seksualizacije?
Vaš odgovor bo morda v pomoč nekaterim staršem:
Kot babica nimam pristojnosti, da bi svoje vnuke odpeljala iz razreda.
Seveda se pogovarjam s starši.
Starši morajo voditi ta boj,
zato pozivam očete, naj gredo v šole.
Doslej so bile to mame, ki so hodile na starševske večere in govorile: ampak moj otrok itd.
Očetje (!) se morajo boriti za svojo družino
in očetje se morajo boriti za svoje otroke, hoditi v šolo in reči: Ne z mojim otrokom!
in v tem tonu.
Spoštovani gledalci - na spletni strani hoch2.tv se je že začelo zaporedno objavljanje predstavitev v celoti. Povezave so na voljo pod tem programom in se bodo sproti dopolnjevale.