460 mediálních společností z 57 zemí, které se spojily, aby netiskly lidi,
kteří popírají, že CO2 otepluje klima.
Co tam bylo uvedeno, jinými slovy, že údaje z měřicích stanic,
které nebyly v souladu, byly vymazány.
Vědci, kteří proto namítali, že nebyly zveřejněny.
Ve skutečnosti jde tedy o vytvoření světové vlády s byrokracií, která je v konečném důsledku
závislá na globálních finančnících.
To je jeden z cílů.
A snížení počtu obyvatel je deklarovaným cílem Rockefellerovy nadace.
Předpokládám, že pokud tyto teorie převládnou, povede to skutečně
ke kolapsu společnosti.
A protože jsem optimista, věřím, že jsme na pokraji průlomu.
Dr. Helmut Böttiger, narozen v roce 1940 v Berlíně, vdovec, otec dvou dětí.
Po ukončení vojenské služby studoval Helmut Böttiger srovnávací religionistiku a teologii.
V roce 1969 začal studovat pedagogiku,
v roce 1973 sociologii a v roce 1975 získal doktorát.
Od roku 1970 působil Dr. Böttiger jako
učitel na obecné škole, kterou v roce 1973 opustil a začal pracovat
jako asistent ekonomie na PH Bielefeld.
Po roce 1980 se stal nezávislým ředitelem nakladatelství a autorem 15 knih
a mnoha esejů a novinových článků.
V roce 2015 vystoupil Dr. Böttiger na první konferenci proti cenzuře
ve Švýcarsku na téma Změna klimatu
- jistota, nebo politická machinace?
Mezi jeho vydané knihy patří
Změna klimatu - jistota, nebo politická machinace?, Největší politické omyly naší doby, Agenda 2030: kompas ke
světu, v němž stojí za to žít?, Energie budoucnosti:
jaderná, fosilní nebo obnovitelná?, Nové energetické technologie pro budoucnost:
Na cestě k nové civilizaci, Kdo má zájem o nedostatkovou energii?
Níže se podívejte na rozhovor s Dr. Böttigerem o jeho knize, která vyjde v roce 2023:
Kdo má zájem o nedostatkovou energii?
Vítejte na Kla.TV, pane
doktore Böttigere.
V roce 2021 jste již byli s námi.
Dnes pokračujeme.
Napsal jste další novou knihu. Jinými slovy: kdo má zájem na nedostatku energie?
Ano.
Není zač.
Děkujeme.
Témata nedostatku energie, globálního oteplování a klimatických změn způsobených CO2
jsou titulky, které se neustále objevují v politických a mediálních zprávách.
V Německu dokonce od roku 2021 platíme daň z CO2, která se nyní v roce 2024 výrazně zvýšila.
Rád bych začal první otázkou:
V čem podle vás spočívá tato změna klimatu
způsobená CO2?
Nebo: Jak moc je podle vás tato práce vědecká?
Média a politici vždy tvrdí, že je to vědecky prokázané,
ale v USA je 44 000 vědců, kteří tvrdí, že to vědecky
prokázané není.
A je tu také...
Nedávno dalších 1 600 odborníků uvedlo, že neexistuje žádný
důkaz, že CO2 otepluje klima.
A je velmi překvapivé, že se to stále všude tvrdí.
Například Paul Crutzen, nositel Nobelovy ceny, také uvedl, že ve vzduchu je již
tolik CO2, že jeho zvýšení již nemůže mít žádný vliv na klima!
A proto si myslím, že vědecký aspekt už prostě neplatí.
Mohu vám říci něco o obsahu.
Život na Zemi je závislý na uhlíku a především na sluneční energii.
Původně jsme měli ve vzduchu
92 % CO2, stejně jako
Venuše, a z 92 % klesl na 0,04 %. To znamená:
Na 10 000 molekul vzduchu připadají čtyři molekuly CO2.
A CO2 je prvek, který rostliny využívají jako potravu pro sebe a zvířata.
Rozkládají CO2 a uvolňují kyslík, tj. O2, a bez tohoto
kyslíku bychom nemohli žít.
Původně se v atmosféře vůbec nevyskytoval.
Asi před 3 miliardami let začaly sinice rozkládat CO2
a znečišťovat vzduch O2, tedy kyslíkem.
Mezitím všechen tento CO2 zmizel ze vzduchu a většina
z něj se dostala do kontaktu s vodou v moři, z níž se vytvořil
vápenec.
Vápno je důležité pro kostru zvířat a lidí.
A je velmi důležité, že pokud obsah CO2 v atmosféře klesne pod 400 ppm,
tj. pod 0,02, tedy opět na polovinu, pak život na Zemi zanikne, protože
rostliny bez CO2 nemohou existovat.
Musíte si to představit: Aby rostlina získala jednu molekulu uhlíku, musí
přefiltrovat 10 000 molekul vzduchu.
A pokud klesnou na dva - takže při 10 000 dostane čtyři,
a pokud klesnou na dva, pokud dostane jen dva, tak už to nezvládne.
Kolem roku 1800 a kousek jsme měli také období, kdy jsme měli 600
ppm, tj. 0,06 částic v atmosféře.
Dnes máme čtyři. A druhá část je zřejmě ještě důležitější:
Voda v moři obsahuje 60krát více CO2 než celá atmosféra.
60krát tolik!
Druhým bodem je, že voda může ukládat více CO2, když je studená, než když je teplá.
1 Litry studená voda může obsahovat 3,4 g Uchovávejte CO2.
Když se zahřeje na 20 °C, dokáže uskladnit jen poloviční množství.
Lze tedy předpokládat, že je tomu naopak, než se obecně tvrdí.
Nejprve se oteplí a pak se zvýší obsah CO2 v atmosféře.
A to jsou věci, které se neberou v úvahu, protože v celé diskusi se vždy porovnává
pouze nárůst CO2 a nárůst tepla, a to na
základě modelových výpočtů, které rovněž nejsou ověřitelné.
Z toho vyplývá, že CO2 a oteplování rostou současně.
A celá věc...
Takové modely mohou něco vysvětlit, ale nemohou nic dokázat.
Jeden příklad: Kdyby se porovnal návrat čápů s porodností
ve středověku, bylo by možné dokázat, že čáp přináší děti.
A takové analogie jsou prostě nesmysl.
Clauser, nositel Nobelovy ceny za fyziku za rok 2022, označil změnu klimatu způsobenou
CO2 za šokovou novinářskou pseudovědu.
Extrémně silný termín šokující novinářská pseudověda.
Myslíte si, že je to trefa do černého?
To je v podstatě vše.
Již dříve jsem se zmínil o tom, kolik vědců je ve skutečnosti proti.
Nyní je 1 600 nových odborníků, kteří nesouhlasí,
a 44 000. Tabulku lze nalézt na internetu a je citována v knize, která se jí také zabývá.
O nich se však nezmiňuje.
Ano, to nás přivádí k další otázce:
V současné době se proti této tezi velmi jasně vymezilo velké množství
vědců, a přesto je stále předmětem
zájmu médií.
Jak vidíte roli médií v celé této věci, v této práci?
Říkejme tomu teze.
Ano, je velmi zajímavé, že se tato média zorganizovala.
Existuje organizace s názvem Covering Climate Now.
To je 460 novinářů, 460 mediálních skupin z 57 zemí, kteří spojili své síly, aby přestali
tisknout lidi, kteří popírají, že CO2 otepluje klima.
Musíte si to představit.
Média a novináři musí mít zájem o tom rozhodnout.
Zájem musí být velký.
460 mediálních kartelů z 57 zemí. To je šílené číslo.
Mluvíme tedy o kartelech. Nemluvíme o jednotlivých médiích, ale o kartelech.
To je opravdu šílené.
V roce 2009 před 15. konferencí o změně klimatu došlo k hackerskému útoku.
Bylo tam zveřejněno velmi, velmi velké množství e-mailů, které byly zpřístupněny veřejnosti a
kde se ukázalo, že všechny tyto údaje byly v některých případech silně zdrojovány.
Proto jednoduše vyřadili z provozu měřicí stanice, které mohly něco ukázat:
nedochází ke změně klimatu způsobené CO2.
Jak reagovala média?
Bylo to přijato?
Bylo to tak, bylo řečeno, že tato hacknutá data pocházejí z Climatic Research Unit East Anglia University.
To byl výbor IPCC.
ve společenství světové organizace, která stojí za touto změnou klimatu.
Ředitel Phil Johnson přiznal, že se skutečně jedná o údaje
převzaté z ústavu.
Osobně to však nemohu dokázat, spíše věřím, že šlo o zaměstnance se svědomím,
kteří chtěli bojovat proti lžím.
Protože to Johnson přiznal, musel odstoupit i de Boer, který předsedal
5. klimatické konferenci, myslím, že to bylo v roce 1971.
O tom krátce informovala média, což způsobilo, že 5. konference o klimatu ztroskotala.
Krátce nato však tato otázka z mediální diskuse zcela zmizela a nadále se opakovala
stará známá věc, že CO2 otepluje klima.
Co tam bylo uvedeno, tj. že údaje z měřicích stanic, které nevyhovovaly, byly
vymazány, že vědci, kteří vznesli námitky, nebyli zveřejněni.
Tak to uvedla přední média: Tuhle ne, tu nesmíte tisknout!
A to byl samozřejmě pořádný nářez.
Jak jste právě zmínil, teorie o tom, že CO2 způsobuje změnu klimatu, existuje již
poměrně dlouho.
Rád bych se na příběh podíval.
Jak tato teze vůbec vznikla a kdo ji činí tak věrohodnou?
Všechno to začalo Arrheniem, který v roce
1885 doufal, že CO2 oteplí klima s ohledem na blížící se dobu ledovou.
V té době se věřilo, že se vrátí doba ledová.
A Arrhenius řekl, že CO2 se může chovat jako plynová střecha, takže na dně zůstává
tepleji a my nemrzneme jako v době ledové.
Arrheniovu tezi pak v roce 1909 vyvrátil fyzik, který se jmenoval Wood.
Později však inženýr Callendar zjistil (prováděl soukromá
měření), že se pomalu otepluje.
Od roku 1880 do 20. let 20. století se pohybovala kolem 0,3 stupně.
A přičítá to industrializované společnosti.
Jedním z lidí, kteří si toho všimli, byl Němec Hermann Flohn, který pracoval pro
Luftwaffe.
V roce 1941 napsal článek: Schopnost člověka jako klimatického faktoru.
A tento Flohn byl následně - v té době byl velmi mladý - osloven a poctěn IPCC a
nadále byl v IPCC zastoupen svými tezemi.
Pak byl samozřejmě podporován ze všech stran.
Rockefeller tuto linii podpořil
i v roce 1952, ale mělo to jen malý dopad.
Pak přišel jeden výzkumník oceánů (teď si nemůžu vzpomenout na jméno), který se obával,
že pokud se oteplí, oceán by nemusel absorbovat tolik CO2 jako dříve.
Napsal dopis americkému prezidentovi Johnsonovi a uvedl, že existují obavy.
Johnsonovým poradcem byl jistý Lorenz Rockefeller, který pak Johnsonovi napsal projev, podle něhož
je třeba usilovat o ochranu životního prostředí především kvůli globálnímu oteplování
a kvůli radioaktivitě v ovzduší - globální oteplování je třeba potlačit.
Veřejnost na to téměř nereagovala, ale jeho nástupce Richard Nixon, rovněž
prezident USA, se toho chopil.
Nixon měl k tomu dva důvody.
Prvním důvodem bylo, že Nixon ve svém inauguračním projevu v roce 1969 řekl, že hlavním tématem je
ochrana životního prostředí, klimatu a atmosféry.
To bylo v roce 1969.
V důsledku toho NATO v prosinci 1969 také zřídilo nový řídící orgán, už si přesně nepamatuji, jak se jmenoval.
Důležité však je, že Nixon měl dva důvody, proč se touto otázkou klimatu nebo
životního prostředí zabývat.
Prvním důvodem bylo, že na univerzitách převládla revolta z
roku 68, kterou vyvolala válka ve Vietnamu.
A to šlo o odvedení pozornosti od tohoto tématu k jinému.
A nově propagovaným tématem byla ochrana životního prostředí.
Proto Nixon v roce 1970 navrhl Den Země.
Den Země.
Média tomu věnovala velkou pozornost
a New York Times - článek vyšel v listopadu - pak zcela jasně ukázaly,
že toto hnutí lze na univerzitách skutečně přesměrovat.
Bylo výslovně uvedeno, že to je cílem.
To bylo v New York Times, které pak za to Den Země také pochválily. Ale hlavním
cílem byl ve skutečnosti jiný Nixonův cíl, a ten je
možná mnohem důležitější.
V roce 1969 USA došla zásoba zlata.
A zlato sloužilo ke krytí dolaru, hodnoty dolaru.
A teď už neměli žádné zlato.
A tak Nixon zlatou podporu zrušil.
Zlaté krytí dolaru.
A co ho nahradilo?
Kissinger to připravil.
Na její místo nastoupila cena ropy.
Nyní bylo provedeno následující.
Cena ropy se v roce 1973 během Jomkipurské války zvýšila čtyřnásobně.
Údajně to požadovali ropní šejkové.
Ale to nebyla pravda.
Saúdský ropný šejk pak v roce 2001 v jednom americkém časopise prohlásil, že nás k tomu donutili
Kissinger a tehdejší americký ministr financí.
Cílem bylo vyjednat cenu ropy, a protože se mělo jednat pouze o ropě, také o dolaru.
O tom se tehdy rozhodlo.
K účasti byli zlákáni i ropní šejkové.
A k zapojení je přiměl růst cen ropy.
A tak byl dolar zajištěn takříkajíc prostřednictvím ceny ropy.
Ale stalo se toto:
Od té doby byly objeveny nové zdroje ropy a zemního plynu, což způsobilo pokles cen.
A kdyby OPEC zasáhl a omezil těžbu ropy a zemního plynu tak, aby cena ropy a zemního plynu zůstala
dostatečně vysoká a ochránila dolar.
Ale pak se to zhoršilo natolik, že už to nešlo.
A tehdy přišli s nápadem zapojit globální oteplování.
A rád bych krátce vysvětlil, že ropný průmysl tam byl (také) tak koncentrovaný. To má svůj důvod.
V roce 1880 proběhla velká soutěž mezi Rothschildem a Emanuelem Nobelem.
To byl příbuzný Nobela, který pak získal Nobelovu cenu.
Byl to ropný magnát.
Ropu měli hlavně v Rusku, na východě.
A na Západě to byl Rockefeller a další, kdo ovládal ropu na Západě.
A byla tu velká konkurence.
A pak se v roce 1882 sešel Rockefeller, David Rockefeller, s Rothschildem v USA a dohodli
se, že něco takového se už nesmí opakovat.
Od té doby korporace, globální korporace, spolupracují.
A to bylo také předpokladem pro provádění těchto kontrol cen ropy.
Protože však nadměrná nabídka zemního plynu a ropy stlačila ceny natolik, že ani OPEC již nedokázal
zmírnit dopady, vznikl kolem roku 1980 a ještě předtím v roce 1972 nový problém.
A to byla kniha Meze růstu, která byla rozšířena všude po světě.
Byla napsána jménem Rockefellerovy nadace, nikoli Rockefellerovy nadace, která peníze
poskytla, jménem Římského klubu.
Římský klub byl
založen v roce 1968 ve vile Pelagio na Krummer See, kterou
vlastnil David Rockefeller spolu
s Alexandrem Kingem a dalšími.
Založili Římský klub.
Římský klub pak v roce 1972 vydal knihu Meze růstu.
A v této knize se uvádí, že suroviny - zejména ropa a zemní plyn - ale i další suroviny se
stávají vzácnými, a proto je třeba je omezit.
Takže to bylo s předstihem.
A protože se tento nedostatek stával kvůli nově objeveným nalezištím plynu a
ropy stále více neuskutečnitelným, znovu se objevila otázka klimatu.
To bylo
kolem roku 1980, kdy se to dostalo na veřejnost.
A je tu pěkný citát od Habera, profesora Habera, z časopisu Bild der Wissenschaft.
V té době to byl on, kdo skutečně přinesl, abych tak řekl, tento transformační proces, jak se vypořádat
s nedostatkem a také s chladným klimatem - až do roku 1974 se očekávalo, že nastane doba ledová.
CIA má stále ... existuje studie CIA ...
V knize jsou otištěny různé studie.
Není to od CIA, ta kniha, oni ji tisknou.
Ještě v roce 1974 tvrdili, že hrozí nová doba ledová.
Ta se pak snížila a od roku 1980
se na dobu ledovou zapomnělo.
A je tu pěkný citát od Habera, profesora Habera, jmenoval se profesor Heinz Haber.
Vydal časopis Bild der Wissenschaft a 6. prosince 1979, tedy ještě před
rokem 1980, odvysílal pořad na ARD.
A já to chci přečíst:
Klimatologové jsou dnes zajedno v názoru, že přirozený rytmus globálního kolísání
klimatu směrem k chladu bude na počátku příštího století vystřídán oteplováním
naší planety způsobeným člověkem.
Předpovědi tohoto nebezpečí jsou poměrně alarmující.
Pokud se tedy naši odpůrci jaderné energie chtějí vrátit k uhlí,
neprospějí našim vnoučatům.
Určitě by velmi rádi vyměnili naše obavy z jaderných elektráren za
obavy o klima, které budou mít oni.
Tento příběh byl v té době vysílán na všech stanicích ARD.
A to byla změna, která takříkajíc zveřejnila globální oteplování v Německu.
A pozadí, jak jsem řekl, zajištění dolaru.
No, už jste to zmínil - všechna
ta energie je vlastně velkým problémem už od 70. let.
O nedostatku energie jsme hovořili i v našem posledním rozhovoru.
Žijeme také v době, kdy se neustále zvyšuje poptávka po energii.
V jedné ze svých knih jste se zmínil o číslech:
V roce 1945 jsme měli asi šest milionů barelů ropy denně
a nyní máme téměř
90 milionů barelů ropy denně.
Spotřeba energie je extrémní.
Energie se musí odněkud vzít.
Od 70. let minulého století nám však říkají, že energie začíná být málo, že se stává nedostatkovou.
Ale není to pravda.
Zdá se tedy, že energie je dostatek.
A ve své knize máte velmi zajímavou kapitolu s názvem:
Komu vlastně vadí příliš mnoho energie?
Vrátím se k tomu, proč energie nemusí být nutně nedostatková.
A já jsem na začátku řekl, že většina CO2 zmizela takříkajíc
v moři a propadla se do vápna.
Ano.
A tam se z rybích kostí atd. stávají vápencové hory.
A tektonika vynesla na povrch tato vápencová pohoří, Alpy, Juru.
Ano.
Ale
také je to přivedlo dál, zpátky do země.
Když se vápno dostane do magmatu - vysoký tlak, vysoká teplota - rozpustí se.
A v roce 2004 skupina vědců z Indiany pod vedením - myslím, že se
jmenoval Scott - vystavila vápno se složkami
magmatu, tj. hlavně železem, těmto teplotám a tlaku.
A jaký byl výsledek?
Uvolnily se uhlovodíky.
A to znamená uhlovodíky, které vystupují ze země, a to nejen z
vrtů, ale které také prosakují,
jak Thomas Gold ve své
knize docela dobře popsal, kde
všude, i skrze vodu, to vyskakuje, bublá to ven.
A tam, kde se nedostane, se hromadí usazeniny.
Tam, kde je povrch příliš hustý.
A ty se pak také doplňují.
To znamená, že když se ropa nebo plyn odčerpají,
doplní se zespodu.
Takže se znovu naplní.
To znamená, že nedostatek nemusí být nutně skutečný;
Nemáme spotřebu, ale použití, které se mění v koloběh.
Pokud by tomu tak nebylo, tento CO2 by nenásledoval, pak by na Zemi
již nebyl žádný život.
Protože pak už bychom neměli těch 0,04 %.
A to je velmi důležité,
důležité mít na paměti.
A nyní otázka: Kdo má zájem na vysoké ceně ropy?
je vlastně zcela zřejmá.
Pokud je energie nedostatek, můžete vyrábět méně.
A pokud jich dáte na trh méně, můžete lépe odčerpávat peníze lidí prostřednictvím cen.
Zejména v koncentrovaných průmyslových oblastech.
Auto, co jiného.
A to je vlastně jeho motiv.
To však předpokládá, že máme relativně vysoce koncentrovanou ekonomiku.
Proč je vysoce koncentrovaný?
Máme spoustu korporací a tak dále.
Skutečným koncentrátorem je finanční sektor.
Protože velké banky jsou také vlastněny ropnými společnostmi.
Ano, to je velmi vzrušující.
Rád bych hned přidal otázku.
Možná jste na část otázky již odpověděl, ale přesto
bych se k ní rád vrátil.
Jaký je podle vás smysl celé této kampaně, že CO2 otepluje klima a
že nám hrozí nedostatek energie?
Jaké další motivy za tím podle vás stojí?
Ano, říkáme, že předpokladem je, že vyšší ceny zvýšily koncentraci,
zejména ve finančním sektoru.
A velcí finančníci, já jim vždycky říkám trilionáři, tedy Rockefeller, Rothschild.
Když nesmíte jmenovat Rothschilda, stáváte se antisemitou.
Ale jsou i jiní, kteří mají koncept, který má tři úrovně.
Prvním z nich je ovládání ekonomiky prostřednictvím financí.
Do značné míry to již dělají.
Chtějí však nastolit světovou nadvládu, tj. byrokracii ve svých rukou, která bude takříkajíc utvářet světovou politiku.
A otázky klimatu, životního prostředí, zejména otázky klimatu, nelze řešit v
jedné zemi, potřebují mezinárodní orgán.
Rockefeller se touto otázkou zabýval již v roce 1952, kdy řekl, že musíme mít mezinárodní
vlády, jinak se nemůžeme zabývat otázkami životního prostředí.
Jinými slovy - je to zveřejněno - citát najdete v knize.
Ve skutečnosti jde tedy o vytvoření světové vlády s byrokracií, která je v konečném důsledku
závislá na globálních finančnících.
To je jeden z cílů.
Dalším cílem, a tím byl Rockefellerův cíl od roku 1952:
Na Zemi je příliš mnoho lidí.
Existuje také Kissingerova studie z roku 1974. Jedná se o takzvanou Kissingerovu zprávu.
A uvádí, že se to týká pouze 13 hustě osídlených a málo rozvinutých zemí.
A v této tajné zprávě, která byla tajná až do 90. let, pak byla odhalena,
ji někteří lidé odhalili.
Zpráva uvádí, že ve 13 lidnatých zemích je třeba zajistit, aby došlo
ke snížení počtu obyvatel nebo aby nedošlo k jejich nárůstu.
Proč?
Pokud je růst populace na dobré cestě, mohou vlády více dbát
na své zájmy než na naše.
A my máme o tyto země zájem.
Proč?
Protože potřebujeme suroviny.
Když se tyto země rozvíjejí, spotřebovávají suroviny samy.
Musíme se tedy postarat o to, abychom udrželi nízký počet obyvatel a nízkou spotřebu surovin.
To je samozřejmě velmi dramatický příběh.
Dnes se již neomezuje pouze na 13 rozvojových zemí, ale stala se celosvětovou politikou.
Snížení počtu obyvatel je deklarovaným cílem Rockefellerovy nadace, různých
nadací, které jsou tři: Nadace rodiny, Nadace
bratří Rockefellerů a původní Rockefellerova nadace. Chtějí to.
A třetím cílem je vlastně... samozřejmě pro to nejsou žádné důkazy, ale můžete
o tom přemýšlet... Světové vedení chce přirozeně udržet a soustředit moc.
A jak to můžete udělat?
V současné době zažíváme vývoj, kdy se lidem stále více
mluví do toho, aby se udržely obchody:
Potřebujete větší auto, větší dům, novou módu, pokud možno
každé čtvrtletí novou módu a tak dále.
A to vedlo k tomu, že si mnoho lidí, zejména mladších, kteří dobře vydělávají, řeklo:
"Tohle si nemusím dělat, chci rovnováhu mezi pracovním
a soukromým životem: méně pracovat, ale
více se věnovat horolezectví, cestování nebo čemukoli jinému.
Nebo psát romány, dělat
hudbu a podobně.
A že příliš mnoho volného času je nebezpečím, to už napsal jeden člověk
- nemohu si vzpomenout na jeho jméno - v 60. letech minulého století.
Měl na mysli jadernou energii.
Nesmíme rozvíjet jadernou energii, protože nám dává příliš mnoho volného času.
To by bylo škodlivé.
V knize je to citováno, ale už to nemám v hlavě.
To však v konečném důsledku znamená, že při snižování počtu obyvatel a času musíte
zajistit, aby lidé byli natolik zatíženi vyděláváním na živobytí, že jim zbude
jen málo na volný čas a zábavu.
A to vede ke kontrole cen a k přeorientování byrokracie, protože
nová technologie umožňuje dodávat lidem méně práce.
To znamená, že musíte také vytvářet pracovní místa.
A to díky rozvoji byrokracie.
A to jsou podle mého názoru tři cíle tohoto klimatického příběhu.
Když to slyšíte,
musíte se k této otázce někde vrátit, i když se podíváte
na celý technický vývoj naší
lidské historie: Myslíte si, že jsme dosáhli konečného bodu?
Dosáhli jsme ve společnosti bodu, kdy musíme říci, že už nemůžeme jít dál?
Ano, dokonce se přiznává, že vládnoucí bilionáři propagují snižování
počtu obyvatel. Slyšíte to stále častěji.
Jinými slovy, říkají, že Země již nemůže uživit rostoucí populaci s našimi
technologiemi, tj. bez
ropy a plynu, bez jaderné energie.
A je tu například Nixon, který to požadoval,
a jeho poradce Meuner:
Žádné další emise CO2 a žádná jaderná energie.
V knize máme také explicitní citace.
A to znamená, že se nakonec nemůže dále vyvíjet.
A předpokládám, že pokud tyto teorie převládnou, povede to skutečně
ke kolapsu společnosti.
Dnes se objevují známky světových
válek, dnes se objevují známky například pádu dolaru a tak dále.
Jinými slovy, může zde vzniknout skutečná krizová společenská situace, která nezajistí,
že klimatická byrokracie, takříkajíc světová hegemonie, může zvítězit.
Může to ale také znamenat, že dojde k pádu, pokud dojde ke světové válce s jadernými zbraněmi apod.
A protože jsem optimista, věřím, že jsme na pokraji průlomu.
Jinými slovy, jsme svědky změny struktury společnosti.
A vidím několik předpokladů: První
z nich je, že existuje technologie fúze, která je již poměrně úspěšná,
takže je na pokraji průlomu.
Který není dotován státem, ale soukromě.
Od mého přítele Erica Lernera z USA.
A v Mnichově na tom pracuje pan Höss.
Jedná se o zařízení pro fokusování plazmatu.
V plazmatu tečou elektrické proudy.
To vede ke vzniku filamentace, tj. vírových struktur.
A ve stelarátoru a tokamaku musí být potlačena silnými magnety, jinak
se plazma dostane na okraj a zničí zařízení.
A zařízení pro fokusování plazmatu může tyto vírové struktury využít
k tomu, aby proces fúze vůbec spustilo.
To znamená, že uvnitř je anoda a vně katoda.
Výboj vytváří plazma a magnetická
pole, která jsou poměrně
rychle poháněna vpřed.
A tam, kde je konec, se zauzlují.
Tento proces uzlování vytváří hustotu a energii, které spouštějí procesy fúze.
A to můžete zvýšit.
Už nepotřebujete fúzi tritia s deuteriem, ale můžete kombinovat vodík s bórem.
Výsledkem je pak jádro vodíku a jádro boru, dohromady tři jádra
helia, která odlétají ve svazku.
A pokud ji pošlete přes cívku, například z transformátoru, můžete vyrábět
elektřinu přímo a nemusíte vařit vodu pro pohon turbíny.
A druhá výhoda: toto zařízení je relativně malé a levné.
Říká se, že by mohl být velký jako lednička. Nemohu to dokázat.
Samozřejmě potřebujete také velké kondenzátory na vnější straně.
Protože na druhé straně, kde tato jádra odlétají, odlétají na druhé straně elektrony.
Ty pak lze nabíjet přímo na desku kondenzátoru.
Pak může proud proudit přímo.
Dvojitě, z jader a přes desku kondenzátoru.
K nabíjení tohoto stroje je opět zapotřebí kondenzátor.
Jinými slovy, jedná se o výrobu energie, která má novou kvalitu.
A druhým důvodem je, že 3D tisk lze využít i k decentralizaci
výroby, výroby zboží.
To znamená, že na vesnici nebo v malém městě jste si mohli vyrobit
vlastní vidličky, nože, lžíce atd.
To by vedlo k decentralizaci společnosti.
A je tu ještě třetí prvek:
Změna v zemědělství, kdy nemusíte pěstovat plodiny ve velkém a ničit půdu hnojivy,
ale můžete využít spolupráce mezi rostlinami, spolupráce
mezi různými rostlinami.
To zlepšuje půdu a zvyšuje výnosy, ale
také zvyšuje množství práce, protože máte malé plochy místo velkých.
A tak by se mohlo stát, že v nové společnosti lze skutečně dosáhnout rovnováhy mezi pracovním
a soukromým životem.
A občan by pak pro obec něco dělal, jako pomocník v dopravě nebo jiný
pomocník, instalatér nebo cokoli jiného.
Třetinu volného času trávil zemědělstvím a třetinu
volného času trávil mezinárodní komunikací s lidmi přes internet, ať už šlo o hudbu,
vynalézání nebo cokoli jiného.
A to by byla nová společenská perspektiva, což je samozřejmě nyní moje fantazie,
ale jsem přesvědčen, že můžeme pomoci této společnosti, která se řítí do úzkých,
udělat průlom do nové společnosti.
A o tom bych chtěl brzy mluvit.
Pracujete na nové knize, to už jste nám řekl.
Ano, děkuji mnohokrát.
Je to velmi, velmi vzrušující
i pro diváky: pro každého, kdo se chce o tomto tématu dozvědět více:
Do vaší knihy se samozřejmě může podívat každý, kdo se zajímá o nedostatkovou energii.
Zmiňujete mnoho, mnoho jmen.
Je to velmi složité, ale také velmi výstižné.
A co si budeme v každém případě pamatovat, až se to vrátí: globální oteplování, CO2, budeme si
pamatovat: šokující novinářskou pseudovědu.
Tuto frázi si bereme s sebou.
V roce 2024 provedeme analýzu na tomto základě.
40 nositelů Nobelovy ceny.
Přesně tak.
Děkuji vám, pane Böttigere, za váš čas.
A my vám přejeme hodně štěstí a úspěchů s vaší knihou.
Děkujeme.
Dr. Böttiger poskytuje stručné shrnutí své knihy jako leták.
Odkaz ke stažení najdete v modrém rámečku pod programem.