Промовисање мира кроз дијалог, водећи светски форум за дебате о међународној безбедносној политици
Ово су неки од циљева Минхенске конференције о безбедности.
Али како Минхенска конференција о безбедности може да промовише мир и допринесе решавању конфликата када су њени
спонзори произвођачи оружја који профитирају од ратова?
Да ли би стога могло бити да Минхенска безбедносна конференција не служи безбедности европског становништва?
Да ли је могуће да је, заобилазећи суверене државе и вољу народа, постала војно крило тајне светске владе коју чине Група
Бидерберг, Савет за међународне односе и Европски савет за међународне односе, или је чак основана управо у ту сврху?
Останите уз нас и сазнајте у следећем програму о експлозивним открићима и ко је
заправо иза Минхенске конференције о безбедности.
Конференција о безбедности у Минхену одржаће се од 16. до 18. фебруара 2024. године.
При том ће прославити своју 60. годишњицу.
Конференција о безбедности у Минхену основана је 1963. године и одржава се сваке године у Минхену као међународна конференција на
којој се, између осталих, политичари, војни и пословни представници и невладине организације баве
стратешким дебатама о глобалној безбедносној ситуацији.
Пре него што се запитамо које циљеве прати Минхенска безбедносна конференција, прво бисмо желели да сазнамо ко
су њени спонзори, јер спонзори такође откривају циљеве Минхенске безбедносне конференције.
Верно старој пословици која је већ постојала у данима трубадура: чији хлеб једем, чију песму певам!
Званични сајт Минхенске безбедносне конференције наводи, између осталих, следеће спонзоре:
Атлантик савет, Атлантик Бруке, Фондација Бил и Мелинда Гејтс, Фонд браће Рокфелер
Фондација Рокфелер, тинк-тенк Чатем хаус, ЕЦФР, што је скраћеница за Европски савет за спољне односе.
Фондације Отворено друштво Џорџа Сороса више нису наведене као спонзори, али су биле у последњих неколико година.
Произвођачи оружја су такође наведени као спонзори, укључујући Ербас, Рајнметал, МБДА,
европског произвођача оружја, и Локхид Мартин.
Према новинама Handelsblatt од 12. марта 2022. године, Lockheed Martin је највећи произвођач оружја на свету.
У 2020. години група је продала оружје вредно више од 58 милијарди долара.
Док индустрија наоружања делује као спонзор, Минхенска конференција о безбедности описује
своје циљеве спољашњем свету на следећи начин:
Конференција о безбедности у Минхену је водећи светски форум за дебате о међународној безбедносној политици.
Конференција о безбедности у Минхену има за циљ да унапреди поверење и допринесе мирном решавању конфликата
олакшавајући континуирани, курирани и неформални дијалог унутар међународне заједнице за безбедност.
У складу са својим изворним слоганом – промовисање мира кроз дијалог.
Али како Минхенска конференција о безбедности може да промовише мир и допринесе решавању конфликата када су њени
спонзори произвођачи оружја који профитирају од ратова?
Ово открива јасан сукоб интереса.
Најновији развоји у конфликту Русије и Украјине показују у којој мери је Минхенска безбедносна конференција у последњих
неколико година била посвећена мирном решавању конфликата.
Ево четири примера: 1. Пример Након избијања украјинског конфликта 2013/2014. године, тадашњи председник Минхенске
конференције о безбедности, Волфганг Ишингер, јавно се заложио за планове америчке делегације
да већ 2015. године испоручи оружје Украјини.
Ишингер је сматрао да је ово прикладно и важно.
2. Пример У децембру 2022. године, бивша немачка канцеларка Ангела Меркел открила је да је Мински споразум из 2015. године,
односно заједнички договорено примирје за решавање конфликта између Русије и Украјине, био подржан
само како би се добило време за наоружавање Украјине.
Она је такође била редовна гошћа на Минхенској конференцији о безбедности 2015, 2017. и 2019. године.
3. Пример: Почетком априла 2022. – нешто мање од два месеца након што су руске трупе ушле – тадашњи британски
премијер Борис Џонсон спречио је споразум између Украјине и Русије путем мировних преговора.
Све што је остало било је да обе стране потпишу мировни уговор у Истанбулу.
Међутим, то се није догодило јер је Борис Џонсон спречио украјинску страну да потпише споразум у последњем тренутку.
Обећавајући даље испоруке наоружања, Џонсон је инсистирао да се сукоб реши на бојном пољу, а не дијалогом.
Џонсон је учествовао на 58. Минхенској безбедносној конференцији, која је одржана у фебруару 2022. године, убрзо пре
него што је осујетио закључивање мира између Русије и Украјине.
Исти приступ може се уочити на безбедносној конференцији у фебруару 2023. године:
Нови председник Минхенске конференције о безбедности, Кристоф Хојзген, наставио је да снажно брани
испоруку немачких борбених тенкова Леопард Украјини.
У исто време, немачки канцелар Олаф Шолц је упутио следећи захтев у вези са Украјином:
Потребна нам је непрекидна производња наших најважнијих система наоружања.
Коначно, од 2023. године, представници Русије више нису позвани на Минхенску безбедносну конференцију.
Привремени закључак: Подсетимо се, како се поново сама описује Минхенска конференција о безбедности?
Он себе назива водећим светским форумом за дебате о међународној безбедносној политици.
Конференција о безбедности у Минхену има за циљ да унапреди поверење и допринесе мирном решавању конфликата олакшавајући
текући дијалог унутар међународне заједнице за безбедност – у складу са својим изворним слоганом промовисања мира кроз дијалог.
Међутим, сва четири поменута примера не показују никакав напор Минхенске конференције о безбедности да мирно реши конфликт
између Русије и Украјине кроз отворени дијалог. Напротив:
Испоруке наоружања и спречавање споразума додатно распирују сукоб!
Ово поставља питање: ако Минхенска конференција о безбедности не служи мирној
резолуцији конфликта Русија–Украјина, чему она служи?
А који су стварни циљеви Минхенске конференције о безбедности, или, прецизније, које
позадинске информације општа јавност не зна?
Да бисмо одговорили на ова питања, морамо погледати историју Минхенске конференције о
безбедности и људе и организације које стоје иза ње.
Људи иза Минхенске конференције о безбедности
Основачи: Претеча Конференције о безбедности је међународни покрет за одбрамбене студије.
То је покренуто 1963. године од стране Евалд-Хајнриха фон Клајст-Шменцина, немачког официра и борца отпора.
Први састанак био је ограничен на 60 учесника, укључујући Хелмута Шмита и Хенрија Кисингера.
Хенри Кисинџер, који је умро 2023. године, сматра се једним од иницијатора Минхенске конференције о безбедности.
Он је познат као глобални стратег који је обликовао светску политику деценијама.
Хенри Кисинџер је био члан Савета за међународне односе од 1956. године – касније је служио у управном одбору
CFR-а – и био је редован учесник Билдербергских састанака.
Он је био члан саветодавног одбора Билеберг групе.
Од 2009. године Минхенска безбедносна конференција додељује Награду Евалд фон Клајст истакнутим личностима.
Прва награда је додељена Хенрију Кисинџеру.
Председници: До 1997. године Минхенску конференцију о безбедности председавао је фон Клајст-Шменцин.
Након тога је на тој функцији био Хорст М. Телшик од 1999. до 2008. године.
Телтшик је био блиски повереник Хелмута Кола и радио је у Савезној канцеларији.
Између осталог, он је члан Управног одбора Фондације Конрада Аденауера и Саветодавног одбора Атлантске иницијативе.
Хорст Телшик је такође присуствовао Билергберг конференцијама 1982, 1984, 1988. и 1990. године и био је члан
Међународног саветодавног одбора Савета за спољне односе (CFR).
Од 2008. до 2022. године Минхенску безбедносну конференцију је председавао Волфганг Ишингер.
Ишингер је немачки правник и дипломата.
Он је био редовни учесник Конференције Билерберг и Светског економског форума (WEF).
Између осталог, он је члан Европског савета за спољне односе, европске гране ЦФР-а.
Он је такође био добро упознат са Хенри Кисинџером и одржао је говор на церемонији поводом стотог рођендана Хенри Кисинџера.
У свом говору Ишингер је поменуо да је оснивач Минхенске конференције о безбедности, Евалд фон Клајст, био
у блиском контакту са Хенријем Кисинџером деценијама.
Привремени закључак: Ако се узме у обзир само оснивачи и председници Минхенске конференције о безбедности,
постају очигледне везе са глобалним стратегом Хенријем Кисинџером, Групом Билерберг и ЦФР-ом (Савет за спољне односе).
Да би се употпунила слика Минхенске конференције о безбедности, у наставку су наведени чланови Саветодавног одбора.
Пажљиво обратите пажњу на то колико често се овде помињу име Хенри Кисинџер и његов тинк-тенк, Тројна комисија, Група Билерберг,
Савет за спољне односе (CFR) или његово европско одељење, ECFR.
Значење и интереси ових организација биће изложени у наставку.
Чланови Саветодавног савета 2009. године основан је Саветодавни савет Минхенске конференције о безбедности
како би подржао председника у стратешкој оријентацији и развоју Конференције о безбедности.
Готово сви чланови овог саветодавног одбора Минхенске безбедносне конференције већ су учествовали на конференцијама Билерберг:
Паул Ахлејтнер, председник Надзорног одбора Дојче Банке АГ, од 2012. до 2022. године.
Он је присуствовао Конференцији Бидерберг од 2015. до 2019. године и члан је управног одбора.
Оливер Бäte је извршни директор компаније Allianz SE.
Он је био учесник Конференције Билерберг 2017. године и члан је немачке групе Тројне комисије.
Трилатерална комисија је приватни политички саветодавни аналитички центар основан у јулу 1973. године
по иницијативи Хенрија Кисинџера и Дејвида Рокфелера.
Он служи као форум за размену између елита из Северне Америке, Западне Европе и Јапана.
Карл Билдт, бивши премијер Краљевине Шведске, потпредседник је за Европу у Тројној комисији.
Он је један од председника ECFR-а и редован учесник Конференције Билерберг.
Хосеп Борел Фонтељес је потпредседник Европске комисије и био је учесник на Конференцији Билеберг 2023. године.
Томас Ендерс је председник Немачког савета за спољне односе од јуна 2019. године и присуствовао је
Билдерберг конференцији 1984, 2005. и од 2009. до 2015. године.
Фу Јинг, бивши заменик министра спољних послова Народне Републике Кине и учесник Конференције Билергберг 2011. и 2012. године.
Џон Ф. Кери, бивши амерички државни секретар, учесник на Билдерберг конференцији 2012. године.
Радослав Сикорски, бивши министар спољних послова Републике Пољске, члан је Bilderberg круга руководства и члан ECFR.
Остали чланови Саветодавног савета, управљачког тела Минхенске конференције о безбедности, такође имају
јаке везе са CFR-ом и ECFR-ом, који је основао Сорос.
Ине Мари Ериксен Сореиде је председница Одбора за спољне послове и одбрану у Парламенту Краљевине Норвешке.
Она је била министарка одбране од 2013. до 2017. године.
Она је чланица европске гране ЦФР-а, ЕЦФР-а.
Џејмс Г. Ставридис је бивши адмирал у америчкој ратној морнарици и члан Савета за међународне односе.
Аранча Гонзалес Лаја, шпанска дипломаткиња, била је министарка спољних послова Шпаније од
2020. до 2021. године. Она је чланица ECFR-а.
Џејн Харман, америчка политичарка из Демократске партије, чланица је ЦФР-а и Тројне комисије.
Керсти Каљулаид је естонска економисткиња и политичарка.
Она је била председница Републике Естоније од 2016. до 2021. године. Она је чланица ECFR.
Дејвид Милибанд је бивши британски политичар који је обављао дужност министра спољних послова Уједињеног
Краљевства од 2007. до 2010. године. Он је члан ECFR.
Веза НАТО-а са Минхенском конференцијом о безбедности
Јенс Столтенберг, генерални секретар НАТО-а, такође редовно присуствује Минхенској безбедносној конференцији.
Столтенберг, који је такође члан Биледерберг групе, овде током свог говора на Минхенској безбедносној конференцији 2023. године.
Поштовани господо и госпође, јасно је да се види:
Готово сви чланови руководства Минхенске конференције о безбедности имају везе са Групом Бидерберг, Саветом за међународне
односе (CFR) и Европским саветом за међународне односе (ECFR).
Као што је Kla.TV објаснила у разним програмима, ове организације су успостављене као сенкаста влада од стране породице Рокфелер
и њихових савезника као што су Хенри Кисинџер и Џорџ Сорос.
Њихов циљ: успостављање Новог светског поретка и оснивање једносветске владе.
Зато хајде да укратко погледамо ове организације.
Организације иза Минхенске безбедносне конференције и њихови интереси
Група Билерберг и ЦФР: Кла.ТВ је већ обимно извештавала о Групи Билерберг у програму: "Група Билерберг – тајна сенка влада?"
Група Билергберг је основана по иницијативи Дејвида Рокфелера.
Стратешки план за оснивање Клуба Билерберг потиче из Савета за спољне односе, скраћено CFR.
ЦФР је приватни амерички тинк-тенк, основан 1921. године, који вуче конце као нека врста сенкаве владе у Сједињеним Државама.
Од 18. до 21. маја 2023. године, поново је дошло то доба године: одржана је годишња Билеберг конференција.
Свака особа која је присуствовала Конференцији Билерберг од тог тренутка остаје повезана са Групом Билерберг.
Након сваке конференције, сви учесници и сви претходни учесници ће добити записник са састанка.
Поред тога, од 1963. године добијају пратећи објашњавајући документ, наиме дневни ред Клуба Бидерберг.
Европски савет за спољне односе: ЕЦФР, европски огранак ЦФР-а, првенствено је основао и финансирао Џорџ Сорос.
Сам Џорџ Сорос био је члан Саветодавног савета, односно саветодавног одбора Минхенске
конференције о безбедности, до 2020. године.
Поред Дејвида Рокфелера и Хенрија Кисинџера, Сорос се сматра једним од глобалних
стратега иза успостављања скривене сенке владе.
Kla.TV је у програму "Џорџ Сорос – откривена мрежа глобалног стратега" извештавала о Џорџу
Соросу и његовим Фондацијама отвореног друштва:
ОСФ је асоцијација фондација и невладиних организација, основана 1979. године од стране Џорџа Сороса.
Сорос је један од великих глобалних стратега, чији је циљ успостављање Новог светског
поретка (познатог и као НВП) који потчињава нације.
ОСФ се користи од стране Сороса као средство за финансирање политичких активности које
служе за спровођење овог Новог светског поретка.
Где год се појави Сорос, дестабилизација, хаос, рат или политичке промене које служе
његовим интересима су последица за становништво.
Његов утицај може се видети и у државном удару на Евромајдану у Украјини 2013–2014. и у покрету избеглица од 2015. године.
Међутим, постоје и конкретни показатељи да је Сорос био умешан у све боје револуције –
односно у рушење влада током последњих 15 година.
Они се протежу од Грузије до Венецуеле и Арапског пролећа. ОСФ је активан у 120 земаља широм света.
Џорџ Сорос је редован учесник Минхенске безбедносне конференције, а најновије је присуствовао Минхенској безбедносној конференцији
2023. године заједно са својим сином Александром Соросом.
2021. године, његов син се придружио Савету за безбедност Минхенске конференције на двогодишњи мандат.
Александер Сорос је председник Фондација Отворено друштво, које је основао његов отац. Он је члан ECFR.
Укључени су и други глобални стратези
Ричард Натан Хаас, председник ЦФР-а до 2022. године, такође је редован учесник Минхенске конференције о безбедности.
Он је последњи пут присуствовао конференцији 2023. године.
Представници Фондације Рокфелер и Фонда браће Рокфелер – фондације породице Рокфелер – такође се годишње појављују
на листи учесника Минхенске конференције о безбедности.
Бил Гејтс није само спонзор Минхенске безбедносне конференције, већ и учесник – најновије 2017. и 2022. године.
Гејтс се изнова појављује као глобални стратег и спроводи исту агенду као Дејвид Рокфелер, Хенри Кисинџер и Џорџ Сорос.
Закључак: Када све ово узмете у обзир, неоспорно је да Минхенска безбедносна конференција не служи
безбедности европског становништва, већ интересима неколико глобалних стратега и тинк-тенкова.
Да ли је могуће да је, заобилазећи суверене државе и вољу народа, постала војно крило тајне светске владе коју чине Група
Бидерберг, Савет за међународне односе (CFR) и Европски савет за међународне односе (ECFR), или је чак основана у ту сврху?
Новинe "Ди Линкe" су 4. фебруара 2010. године прецизно написале:
Минхенска безбедносна конференција и даље је састанак којим доминирају наоружавајућа индустрија и ратоборци, где
водеће светске војне силе расправљају о својим ратовима интервенције и пружају једни другима легитимитет.
Помозите нам да откријемо ове везе и позадинске информације тако што ћете поделити овај пренос и ставити
Минхенску конференцију о безбедности под глобалну лупу!
Само када се открију умови који стоје иза ратова, постоји нада за мир!
Завршавамо цитатом руског писца Лава Толстоја (1828–1910):
Током историје није било рата који нису смислиле владе, само владе, без обзира на интересе народа, за
који је рат увек катастрофалан, чак и када је успешан.
Бомбе падају, људи умиру
Вичем: Када ће на земљи бити мир?
Деца у ратној зони, стоје и плачу
Питања: Када ће овај рат завршити, мамо?
Више не могу да спавам ноћу
Јер зликовци манипулишу глобалном моћи
Ракете погађају собе
И питаш се: О, Боже, како је то могуће?
Ја сам мир за овај свет, чак и ако цела војска стоји против мене
Никада не бих подигао оружје против тебе, о, на свој живот!
Ја сам мир за овај свет, чак и ако цела војска стоји против мене
Јер си ти ја, и Бог живи у теби. Твој живот је мој живот, Бог је и у мени.
Војници, положите оружје. Доста је умирања за погрешне људе.
Изнова и изнова се нађемо у рововима.
Чинити добро, исправљати неправде
Колико још мртвих другова? Још увек није довољно?
Ниједна душа не сме умрети због ове издаје народа.
Више не могу да спавам ноћу јер зликовци играју глобалном моћи
Ракете погађају собе
И питаш се: О, Боже, како је то могуће?
Ја сам мир за овај свет, чак и ако цела војска стоји против мене.
Никада не бих подигао оружје против тебе, о, на свој живот!
Ја сам мир за овај свет, чак и ако цела војска стоји против мене
Јер си ти ја, и Бог живи у теби. Твој живот је мој живот, Бог је такође у мени.
Знаш, не прибегавам насиљу.
Јер је у свакодневном животу важно створити мир.
Највећа љубав је волети своје пријатеље.
Вежбајте код куће, превазиђите подељеност
Док поново не можемо да спавамо ноћу (ноћу)
А зликовци су расипали своју моћ
И деца поново излазе на улицу смејући се
Боже мој, још ћу видети овај живот.
Ја сам мир за овај свет, чак и ако цела војска стоји против мене
Никада не бих подигао оружје против тебе, о, на свој живот!
Ја сам мир за овај свет, чак и ако цела војска стоји против мене
Јер си ти ја, и Бог живи у теби. Твој живот је мој живот, Бог је такође и у мени.