Australialainen Julian Assange on ollut vankina Belmarshin korkean turvallisuuden vankilassa Lontoossa
jo neljä ja puoli vuotta.
Prof.
Nils Melzer, entinen YK:n kidutuksen erityisraportoija - viaton ja siksi lainvastainen.
Melzer toimii ihmisoikeusprofessorina Geneven kansainvälisen humanitaarisen oikeuden
ja ihmisoikeuksien akatemiassa ja kansainvälisen oikeuden professorina
Glasgow'n yliopistossa.
Julian Assange julkaisi vuonna 2010 Wikileaks-verkkoalustansa kautta aineistoa, joka
muun muassa sisälsi todisteita Yhdysvaltojen Irakin sodan aikana tekemistä sotarikoksista.
Sen sijaan, että oikeuslaitos ryhtyisi toimiin todisteiden tutkimiseksi ja rikosten rankaisemiseksi,
Yhdysvaltain hallitus on käynnistänyt todellisen metsästyksen Assangea vastaan.
Esimerkiksi Yhdysvallat on esittänyt Yhdistyneelle kuningaskunnalle luovutuspyynnön sen jälkeen, kun Assangea
vastaan käynnistettiin yksi maailmanlaajuinen tiedotusvälineiden mustamaalaus- ja valhekampanja toisensa jälkeen.
Ennen laitonta pidätystään Assange oli hakenut suojelua poliittiselta vainolta
Ecuadorin suurlähetystöstä Lontoosta.
Tämä suoja poistettiin vuonna 2019.
Britannian viranomaiset kaappasivat hänet sitten voimakeinoin lähetystöstä.
Sen jälkeen hänet vangittiin Lontoon Belmarshin huipputurvavankilassa
tähän päivään asti.
Britannian tuomioistuimet ovat nyt käsitelleet Yhdysvaltojen luovutuspyyntöä.
Ensimmäisessä oikeusasteessa brittiläinen tuomioistuin päätti,
että Assangea ei saa luovuttaa.
Häntä ei kuitenkaan vapautettu sen jälkeen.
Kun Yhdysvallat valitti tästä tuomiosta, luovutuspyyntö hyväksyttiin
toisessa oikeusasteessa.
Loppukäsittely järjestetään nyt Yhdistyneen kuningaskunnan korkeimmassa oikeusasteessa
20. ja 21. helmikuuta 2024.
Prof.
Nils Melzer käsitteli Assangen tapausta YK:n kidutuksen erityisraportoijana.
Kuten suurin osa länsimaiden ihmisistä, hän luotti myös oikeusvaltioon
ja vapaaseen lehdistöön.
Siksi hän oli aluksi haluton puuttumaan Julian Assangen tapaukseen.
Hän oli vakuuttunut siitä, että Assange oli raiskaaja ja narsisti; kuten
tiedotusvälineet väittävät.
Vasta kun hän vieraili Assangen luona vankilassa ja tutki tosiasioita, hän näki asianosaisten valtioiden,
oikeuslaitoksen ja tiedotusvälineiden harhaanjohtavien manööverien läpi ja alkoi nähdä
tapauksen sellaisena kuin se todellisuudessa oli:
tarinana poliittisesta vainosta.
Hänelle tulivat tapauksen tarkastelun aikana selväksi muun muassa seuraavat seikat:
1. Lontoon Belmarshin vankilassa oli todisteita psykologisesta kidutuksesta.
2.
Useiden tuomioistuinten Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa on todettu rikkoneen lakia selvistä vapauttavista todisteista huolimatta.
3. Joukkotiedotusvälineet kaikkialla maailmassa ovat Assange on kuvattu yksipuolisen kielteisesti.
4.
Sen jälkeen, kun kaikki raiskaussyytökset on mitätöity, joukkotiedotusvälineet eivät kuitenkaan ole juurikaan kampanjoineet
Assangen kuntouttamisen ja Yhdysvaltojen sotarikosten julkaisemisen puolesta.
Seuraavat kysymykset nousevat esiin:
Onko se, että tuomioistuimet ovat taivuttaneet lakia ja joukkotiedotusvälineet harjoittaneet kunnianloukkausta
Assangen tapauksessa, vain valitettava yksilön kohtalo?
Vai onko muita esimerkkejä siitä, miten oikeusjärjestelmä ja tiedotusvälineet
tekevät rikoksesta tai epäkohdista ilmoittavasta henkilöstä
yhtäkkiä rikoksentekijän?
Erityisesti coronavirus-kriisi on osoittanut, että lain taivuttaminen Assangen tapauksessa ja tiedotusvälineiden harjoittama
kunnianloukkaus eivät ole yksittäisiä tapauksia.
Kyse on pikemminkin oikeuslaitoksen ja tiedotusvälineiden järjestelmällisestä epäonnistumisesta.
Seuraavassa on joitakin esimerkkejä äskettäin lähetetystä Justizbankrott-ohjelmasta,
jossa on erittäin suosittuja ja sitoutuneita lääkäreitä, joista osa on arvostellut
julkisesti Coronan toimenpiteitä ja joita
oikeuslaitos on rangaissut siitä: - Tohtori Bianca Witzschel:
On ollut vangittuna 11 kuukautta syytettynä
väärien naamiotodistusten antamisesta, 84 sukulaisen
ja potilaan kotietsinnät, oikeudenkäynti
korkean turvallisuuden osastolla, lääkäri
esitetään käsiraudoissa, 40 oikeudenkäyntipäivää
on suunniteltu - rangaistusta ei voi jättää
huomiotta - tohtori Rolf Kron:
Tuomittiin ehdolliseen vankeuteen ja 10 000 euron sakkoihin väitetyistä
väärennetyistä naamiotodistuksista, väliaikainen
ammatinharjoittamiskielto ja 15 kuukauden tilisulku
- tohtori Martin Bündner:
Oikeus tuomitsi sakkoihin, koska hän väitetysti antoi väärennettyjä
todistuksia lapsille ja nuorille joukkotiedotusvälineiden massiivisen ennakkoluulon
ja mustamaalauksen jälkeen - tohtori Heinrich Habig:
Pidettiin 11 kuukautta tutkintavankeudessa väärennettyjen rokotustodistusten vuoksi ilman syytettä tai tuomiota, vaikka laki sallii vain 6
kuukauden tutkintavankeuden, paitsi perustelluissa vakavissa poikkeustapauksissa.
- Tohtori Bodo Schiffmann:
joutui kestämään kaksi kotietsintää Corona-politiikkaa koskevan kritiikin vuoksi. 81 000 potilasasiakirjaa
takavarikoitiin, mikä merkitsi hänen taloudellista tuhoutumistaan.
- Tohtori Ronald Weikl: häntä
syytettiin yli 1 000 tapauksesta, joissa hänen väitettiin antaneen vääriä maskitodistuksia.
Koska hän pystyi osoittamaan pitkäaikaisen maskin käytön haitalliset vaikutukset
terveyteen, syytteistä oli luovuttava.
Hänet tuomittiin kuitenkin 20 000 euron sakkoihin järjestelmän vastaisesta epälojaaliudesta.
Tuomarin mukaan tapaukseen liittyvät lääketieteelliset seikat olivat merkityksettömiä.
- Prof. Dr. Stefan Hockertz: toi esiin koronaa koskevia tosiasioita, jotka eivät olleet hallituksen politiikan mukaisia.
Seuraukset: kotietsintä, koko hänen omaisuutensa jäädytettiin väitetyn veronkierron vuoksi.
- Tohtori Jens Bengen: vastusti julkisesti koronavirusrokotuksia ja kasvosuojia.
Syyttäjänviraston ja lääkäriliiton tutkimukset sekä jatkuva kunnianloukkaus;
Pidätettiin ja toimitettiin suljettuun laitokseen, jossa hän virallisesti
kuoli itsemurhaan - tohtori Monika Jiang:
Tuomittiin kahden vuoden vankeusrangaistukseen, ammattinsa harjoittamiskieltoon ja sakkoihin maskitestauksesta.
Jopa harjoitusassistentti sai sakot.
Välijohtopäätös:
Huolimatta siitä, että on todistettu, että pitkäaikaisella naamion käyttämisellä voi olla haitallisia
terveysvaikutuksia, lakimiehet, jotka eivät itse ole lääkäreitä, ovat ryhtyneet toimiin sellaisia
lääketieteen ammattilaisia vastaan, jotka vilpittömästi halusivat potilaidensa parasta.
Samoin kuin Assangen tapauksessa, tiedotusvälineissä ei ollut mitään kohua näistä skandaalimaisista tuomioista.
Parhaimmillaan ne raportoivat neutraalisti, usein räikeästi,
ennakkoluuloisesti tai vääristyneessä valossa.
Lääkäreiden lisäksi myös tärkeät tutkijat joutuivat oikeusjärjestelmän piiriin.
Joulukuussa 2021 tutkiva toimittaja Gerhard Wisnewski joutui kestämään
kotietsinnän väärin perustein.
Sivuttaisesti ajatteleva keulahahmo
Michael Ballwegia pidettiin tutkintavankeudessa yli 9 kuukautta, kunnes tuomioistuin päätti, että useimmat syytteet olivat liian hataria oikeudenkäyntiin.
Myös tunnetuinta koronavirustoimenpiteiden arvostelijaa, professori Sucharit Bhakdia vastaan, joka
oli eläkkeelle jäämiseensä saakka Johannes Gutenbergin yliopiston Mainzin lääketieteellisen mikrobiologian
ja hygienian laitoksen professori ja puheenjohtaja sekä lääketieteellisen lehden "Medical Microbiology
and Immunology" päätoimittaja, nostettiin oikeusjuttu, ja häntä vastaan nostettiin syytteet
väitetystä kiihottamisesta ja antisemitismistä.
Vaikka hänet vapautettiin ensimmäisessä oikeusasteessa [www.kla.tv/26149], syyttäjänvirasto
on valittanut päätöksestä.
Bhakdia pidettiin pitkään erittäin arvostettuna persoonana.
Vuonna 2005 hänelle myönnettiin Rheinland-Pfalzin osavaltion ansiomerkki, ja hän on saanut
lukuisia kunniamainintoja eri yliopistoista.
MRNA-rokotuksia koskevien kriittisten lausuntojensa vuoksi tiedotusvälineet mustamaalasivat
häntä ankarasti "kiroilijaksi", "koronan kieltäjäksi" jne.
Nämä esimerkit osoittavat selvästi, että oikeuslaitos ja johtavat tiedotusvälineet, jotka ovat valtion niin sanottuja
3. ja 4. valtaelimiä, eivät toimi politiikasta riippumattomasti, vaan ne ovat selvästi kietoutuneet siihen.
Vallanjako toimii ilmeisesti vain osittain.
Seuraavat kysymykset heräävät nyt: 1. Mitkä
ovat syyt tähän oikeuslaitoksen ja tiedotusvälineiden järjestelmälliseen epäonnistumiseen valtion
kolmantena ja neljäntenä vallanpitäjänä?
2) Miksi oikeuslaitos ja tiedotusvälineet ovat epäonnistuneet niin vähän velvollisuudessaan tarjota todellista
oikeutta ja oikeudenmukaista, kattavaa raportointia poliittisesti räjähdysalttiissa tapauksissa?
Vastaus näihin kysymyksiin löytyy tarkastelemalla johtavien tiedotusvälineiden
ja politiikan ja korkean talouden kytköksiä.
Esimerkiksi niin sanotussa Bilderberg-konferenssissa joukkotiedotusvälineiden edustajat
tapaavat joka vuosi suljettujen ovien takana liike-elämän pomoja, suurpääomaa,
aristokratiaa ja poliittisia päättäjiä.
Mutta ei raportoimaan heidän keskusteluistaan ja sopimuksistaan.
Päinvastoin, läsnä olevat tiedotusvälineet ovat myös velvollisia
vaikenemaan täysin sisällöstä.
Mitä hyötyä heidän osallistumisestaan sitten on, jos he eivät tee ilmoitusta?
He vaikuttavat julkiseen mielipiteeseen konferenssissa sovittujen tavoitteiden suuntaan,
joista kerroimme yksityiskohtaisesti ohjelmassa "Bilderberg-ryhmä
- salainen varjohallitus?".
Tämän vaikutuksen laajuuden ymmärtämiseksi on syytä tarkastella, mitkä
tiedotusvälineet ovat jo osallistuneet näihin konferensseihin:
Yhdysvallat: Washington Post, New York Times, Foreign Affairs, Bloomberg, The Wallstreet
Journal, Newsweek International, Thomson Magazine
Kanada: National Post, CB Media Ltd, Canadian Business, Le Devoir, The Globe and Mail
Iso-Britannia: The Times, The Economist, The Financial Times, Sunday Times,
The Observer, Daily Telegraph Ranska:
Le Monde, Le Figaro, Les Echo's, L'Obs, Le Point, Valeurs Actuelles Saksa: Axel
Springer Verlag, Burda Verlag, Die Zeit, Süddeutsche Zeitung Itävalta: Standart
Media AG Sveitsi: Ringier Inc,
Tamedia AG Espanja: El Pais, Prisa
Media Portugali: Jornal Expesso
Italia: sanomalehdet Corriere
della Sella, La Stampa ja Domani, televisiokanavat RAI TV, LA7 TV
Irlanti: Irish Times Alankomaat:
NRD.
Handelsblad Ruotsi: sanomalehdet Svenska Dagbladet ja Dagens
Nyheter Tanska: sanomalehdet Weekendavisen, Politiken ja Berlingske
Tidende Norja: Aftenposten
Suomi: Helsingin Sanomat - Suomen suurin päivälehti Islanti:
Morgunbladid Kreikka:
Kathimerini Turkki: Hürriyet
Kun otetaan huomioon nämä maailman johtavien tiedotusvälineiden ja maailman tärkeimpien päättäjien
väliset kytkökset, ei ole yllättävää, että myös Julian Assangen tapauksesta raportointi on epäröivää.
Loppujen lopuksi näihin konferensseihin osallistuvat myös ne voimat, jotka ovat auttaneet sotien - kuten
Irakin sodan - järjestämisessä ja jotka hyötyvät näistä sodista, kuten BlackRock, jotka
kaikki ovat mukana suurimmissa aseyhtiöissä.
On selvää, että myös oikeuslaitos on osa näitä sotkuja, vaikka se ei olisikaan
läsnä tällaisissa konferensseissa.
Liittovaltion perustuslakituomioistuimen presidentin Stephan Harbarthin esimerkki,
jota tarkasteltiin yksityiskohtaisesti ohjelmassa "Die Akte Stephan Harbarth", osoittaa kuitenkin
selvästi, miten nämä verkostot toimivat.
Ennen liittovaltion perustuslakituomioistuimeen siirtymistään Harbarth oli 30 vuoden ajan
aktiivinen CDU-poliitikko. Hän opiskeli myös Yalen yliopistossa, joka on muutamien käsin
valittujen opiskelijoiden eliittikoulu, jossa hän sai varmasti tärkeitä kontakteja.
Lakimiehenä hän edusti suuryrityksiä samassa asianajotoimistossa, joka
myös hoiti cum-ex-petostapaukset.
Harbarth sai kansanedustajana ollessaan suuria lisätuloja, yli miljoona euroa
pelkästään vuonna 2016, joiden alkuperä on tuntematon.
Poliitikot nimittivät Harbarthin perustuslakituomarin virkaan, vaikka hänellä ei
ollut kokemusta tuomarin tehtävistä eikä hän ollut perustuslain asiantuntija.
Hänen johdollaan liittovaltion hallituksen toimenpiteistä tehtiin pelkästään vuonna 2020
toteutettujen koronavirustoimenpiteiden aikana 239 perustuslaillista valitusta,
joista vain kolme hyväksyttiin.
Harbarthin aiempi historia huomioon ottaen tämä ei ole yllättävää.
Voidaan olettaa, että myös muissa maissa poliitikot nostavat hyvin verkostoituneita
henkilöitä korkeimpiin oikeuslaitoksen virkoihin.
Jos joku alemmilta tasoilta todella irtautuu, hän kokee saman kohtalon kuin Weimarin perheoikeustuomari
Christian Dettmar, joka kumosi naamion käyttövelvollisuuden kahdessa koulussa.
Häneen määrättiin kotietsintä, hänen tietokoneensa ja matkapuhelimensa takavarikoitiin,
ja hänet itse tuomittiin oikeuden estämisestä ja erotettiin tuomarin virasta.
On hyvin kyseenalaista, voiko Julian Assange elää vapaata elämää tämän soluttautuneen
oikeusjärjestelmän edessä.
Hänen rohkea valistustyönsä on asettanut hänet voimakkaiden taloudellisten eturyhmien
- kuten Bilderbergiläisten - tähtäimeen, sillä ne katsovat tämän vaarantavan
heidän agendansa toteuttamisen.
Mutta juuri nämä eturyhmät, kuten Bilderbergiläiset tai WEF, ansaitsevat todistettavasti
paljon rahaa jokaisesta sodasta, pandemiasta ja kriisistä.
Heillä on selvästi oikeuslaitos ja joukkotiedotusvälineet maailmanlaajuisesti otteessaan
kuin mustekala, niin että ne eivät voi enää täyttää tehtäviään.
Assangen ja muiden mainittujen henkilöiden kohtalon avulla he haluavat näyttää koko maailmalle,
mitä tapahtuu niille, jotka vaarantavat heidän petollisten tavoitteidensa saavuttamisen valaisevalla
tutkimuksellaan ja julkaisuillaan.
He haluavat näyttää kaikille: "Älä kopioi heitä, tai päädyt samaan lopputulokseen."
YK:n entinen erityisraportoija, professori Nils Melzer kuvaili julkisessa puheessaan,
kuinka Assangen julkaisemat salaiset asiakirjat ja videot ovat tehokkaasti
valaisseet Yhdysvaltain hallituksen sotarikoksia.
Tämä toi esiin myös heidän lain rikkomisensa lain varjolla
ja vakavat ihmisoikeusloukkaukset.
Mutta sitten tilanne kääntyi ja Julian Assange joutui valokeilaan.
Tiedotusvälineet keskustelivat vain hänen luonteestaan ja virheistään eivätkä enää Yhdysvaltain
hallituksen nimissä tehdyistä rikoksista.
Valtavasta todistusaineistosta huolimatta ketään ei saatu oikeuden eteen.
Sen sijaan niitä, jotka paljastavat julmuudet, syytetään nyt rikollisina.
Julian Assange paljasti kidutuksen, mutta nyt häntä itseään kidutetaan.
YK:n erityisraportoija tuomitsee puheessaan oikeutetusti tämän väärinkäytöksen ja kannustaa
kaikkia kääntämään huomionsa takaisin todellisiin rikollisiin:
"Minusta on siis korkea aika, että kytkemme omat ajovalomme päälle ja kohdistamme ne
huoneen norsuun [eli todelliseen rikolliseen] ja lopetamme keskustelun sellaisen
miehen persoonallisuudesta, joka on tehnyt enemmän kuin tarpeeksi
yhteiskuntamme hyväksi.
On tullut aika ymmärtää, mistä tässä on kyse.
Meillä ei ole varaa siihen, että valtioilla on hallitsematon valta.
Ihmiset eivät pysty käsittelemään hallitsematonta valtaa.
Siksi meillä on vallanjako, siksi olemme luoneet keskinäisen
valvontajärjestelmän.
Mutta näillä valvontaelimillä, näillä valtio- ja hallitushaaroilla on taipumus tehdä yhteistyötä
keskenään, jos emme valvo niitä.
Siksi meillä on vapaa lehdistö, jonka tehtävänä on tehdä juuri näin.
Mutta lehdistö, joka ei tee näin, ei ole vapaa.
Se ei ole lainkaan lehdistö.
Se on vain näiden hallitusten PR-osasto.
Siksi Wikileaksin syntyminen on vain luonnollinen seuraus siitä, että
tiedotusvälineet eivät tee työtään.
Koska jonkun on tiedotettava yleisölle ja annettava sille valtuudet.
Ja nyt on meidän tehtävämme astua väliin.
Kyllä, kyse on Julian Assangesta.
Mutta vielä enemmän kyse on teistä kaikista, lapsistanne ja perheistänne.
Tunnetteko vielä 20 vuoden kuluttua, että voitte saada tietää totuuden
siitä, mitä hallituksenne tekee?
Vai tuleeko siitä sitten rikos, että kerrotaan teille siitä, mitä hallitus tekee verorahoillanne
muille ihmisille, jotka eivät ole syyllistyneet mihinkään
väärään tekoon.
Meidän on siis otettava omat ajovalomme käteemme
ja suunnattava ne norsuun."
Tämän ohjelman lopussa haluamme näyttää teille yksinkertaisia mutta erittäin
tehokkaita tapoja, joilla jokainen voi puuttua tilanteeseen tai valottaa norsua -
eli todellista rikollista: 1. korota ääntäsi
ja jaa nämä taustatiedot kaikille ympärilläsi oleville, jotka eivät
ole vielä tietoisia niistä.
2. levittää Vierailet säännöllisesti Kla. TV-ohjelmia niistä kiinnostuneille ihmisille.
3. välitä ilmaista, internetistä riippumatonta ja viikoittaista valistuslehteämme Stimme und Gegenstimmeä
- lyhyesti S&G:tä - naapurustossasi asuville ihmisille yhtä säännöllisesti.
4. osallistua Julian Assangen vapauttamista vaativiin mielenosoituksiin.
→ Päivämäärät seuraavien linkkien alla:
Näin sinäkin voit auttaa valaisemaan asioita ja antaa ihmisille mahdollisuuden
muodostaa tietoon perustuva mielipide.
Jos te, rakkaat katsojat, ette epäröi osallistua tähän, syntyy maailmanlaajuinen
valon luomisen ketjureaktio.
Ja sitten norsun aika pimeässä on ohi.