Australianul Julian Assange este deținut de patru ani și jumătate în închisoarea de înaltă
securitate Belmarsh din Londra.
Cu toate acestea, potrivit prof.
Nils Melzer, fostul raportor special al ONU pentru tortură - nevinovat și, prin urmare, ilegal.
Melzer deține catedra de drepturile omului la Academia de Drept Internațional Umanitar
și Drepturile Omului din Geneva și este profesor de drept internațional
la Universitatea din Glasgow.
În 2010, Julian Assange a publicat, prin intermediul platformei sale de internet Wikileaks, materiale
care, printre altele, prezentau dovezi ale crimelor de război comise de SUA în timpul războiului din Irak.
În loc ca justiția să ia măsuri pentru a investiga aceste dovezi și a pedepsi aceste
infracțiuni, guvernul american a lansat o adevărată vânătoare a lui Assange.
De exemplu, SUA au înaintat o cerere de extrădare către Marea Britanie după ce a fost lansată
o campanie mediatică globală de defăimare și minciună după alta împotriva lui Assange.
Înainte de arestarea sa ilegală, Assange a cerut protecție împotriva persecuției
politice în ambasada Ecuadorului din Londra.
Această protecție a fost retrasă în 2019.
Autoritățile britanice au folosit apoi forța pentru a-l răpi din ambasadă.
Apoi a fost încarcerat în închisoarea de maximă securitate Belmarsh
din Londra până în prezent.
Instanțele britanice au dat curs cererii de extrădare din partea SUA.
În primă instanță, un tribunal britanic a decis că
Assange nu poate fi extrădat.
Cu toate acestea, el nu a fost eliberat ulterior.
Când SUA au făcut apel împotriva acestei hotărâri, cererea de extrădare a fost
acceptată în a doua instanță.
O audiere finală va avea loc acum în fața celei mai înalte instanțe a Înaltei Curți
britanice la 20 și 21 februarie 2024.
Prof.
Nils Melzer s-a ocupat de cazul Assange în calitate de raportor special al ONU pentru tortură.
La fel ca majoritatea oamenilor din lumea occidentală, avea încredere în
statul de drept și în presa liberă.
Prin urmare, inițial nu a fost dispus să se implice în cazul lui Julian Assange.
El era convins că Assange este un violator și un narcisist;
așa cum susține presa.
Abia atunci când l-a vizitat pe Assange în închisoare și a cercetat faptele, a văzut dincolo de manevrele
înșelătoare ale statelor implicate, ale sistemului judiciar și ale mass-mediei de acolo și
a început să vadă cazul așa cum era de fapt: povestea
unei persecuții politice.
Pe parcursul examinării cazului, i-au fost clarificate, printre altele, următoarele aspecte:
1. au existat dovezi de tortură psihologică în închisoarea Belmarsh din Londra.
2.
Mai multe instanțe din Suedia și din Regatul Unit au fost găsite vinovate de încălcarea legii, în ciuda unor dovezi clare de exonerare.
3. Mass-media din întreaga lume au Assange a fost prezentat într-un mod unilateral negativ.
4.
După ce toate acuzațiile de viol au fost invalidate, mass-media au militat cu greu pentru reabilitarea
lui Assange și publicarea crimelor de război ale SUA.
Se ridică acum următoarele întrebări:
Este oare îndoirea legii de către instanțe și defăimarea de către mass-media în cazul
Assange doar o soartă individuală nefericită?
Sau există și alte exemple în care cineva care semnalează o infracțiune sau își
exprimă nemulțumirile este brusc transformat în infractor de către
sistemul judiciar și mass-media?
Criza coronavirusului, în special, a arătat că îndoirea legii în cazul Assange și defăimarea din
partea presei nu este un incident izolat.
Mai degrabă, este vorba de un eșec sistemic al sistemului judiciar și al mass-mediei.
Iată câteva exemple din emisiunea "Justizbankrott", difuzată recent, de
medici extrem de populari și implicați, unii dintre ei criticând public măsurile
corona și fiind pedepsiți de sistemul
judiciar pentru acest lucru: - Dr. Bianca Witzschel:
Se află în arest preventiv de 11 luni sub
acuzația de emitere de certificate false de mască, percheziții
domiciliare la 84 de rude și pacienți,
proces într-o aripă de înaltă securitate,
medicul este prezentat în cătușe,
sunt prevăzute 40 de zile de proces - pedeapsa
nu poate fi trecută cu vederea - Dr. Rolf Kron:
Condamnat la un termen de încercare și la o amendă de 10 000 de euro pentru că
ar fi furnizat certificate de mască false, cu interdicție temporară
de exercitare a profesiei, cu contul blocat timp de
15 luni - Dr. Martin Bündner:
Condamnat la o amendă de către instanță pentru că ar fi
eliberat certificate false pentru copii și adolescenți, după o prejudecată
și o denigrare masivă din partea mass-mediei - Dr. Heinrich Habig:
A fost ținut în arest preventiv timp de 11 luni pentru certificate de vaccinare false, fără a fi acuzat sau condamnat, deși legea permite doar 6
luni de arest preventiv, cu excepția unor cazuri excepționale grave și justificate.
- Dr. Bodo Schiffmann: A
trebuit să suporte două percheziții domiciliare din cauza criticilor aduse politicii Corona, 81.000
de dosare ale pacienților au fost confiscate, ceea ce a însemnat ruina sa financiară.
- Dr. Ronald Weikl:
a fost acuzat de peste 1.000 de cazuri de atestate de măști presupus false.
Întrucât a reușit să demonstreze efectele nocive ale purtării pe termen lung a măștilor asupra
sănătății, acuzațiile au fost retrase.
Cu toate acestea, a fost condamnat la o amendă de 20 000 de euro pentru lipsă de loialitate față de sistem.
Potrivit judecătorului, faptele medicale din acest caz erau irelevante.
- Prof. Dr. Stefan Hockertz: a adus fapte despre corona care nu erau în concordanță cu politica guvernului.
Consecință: percheziție domiciliară, înghețarea tuturor bunurilor sale din cauza unei presupuse evaziuni fiscale.
- Dr. Jens Bengen: s-a pronunțat public împotriva vaccinării împotriva coronavirusului și a măștilor de față.
Investigații ale procuraturii și ale asociației medicale, precum și defăimare constantă;
Arestat și internat într-o instituție închisă, unde a murit
oficial prin sinucidere - Dr. Monika Jiang:
Condamnat la doi ani de închisoare, interzicerea exercitării profesiei și amendă pentru testarea măștilor.
Chiar și asistentul de antrenament a fost amendat.
Concluzie intermediară:
În ciuda faptului că s-a dovedit că purtarea pe termen lung a măștilor poate avea consecințe negative
asupra sănătății, avocați care nu sunt ei înșiși medici iau măsuri împotriva profesioniștilor
din domeniul medical care și-au dorit sincer ce este mai bine pentru pacienții lor.
La fel ca în cazul Assange, nu a existat niciun protest în mass-media cu privire la aceste hotărâri scandaloase.
În cel mai bun caz, acestea au relatat neutru, deseori în mod vulgar, cu prejudecăți
asupra acuzaților sau aruncându-i într-o lumină părtinitoare.
Pe lângă medici, în justiție au fost prinși și anchetatori importanți.
În decembrie 2021, jurnalistul de investigații Gerhard Wisnewski a fost nevoit să suporte o
percheziție domiciliară sub pretexte false.
Frontmanul gândirii laterale
Michael Ballweg a fost ținut în arest preventiv timp de peste 9 luni, până când o instanță a decis că majoritatea acuzațiilor erau prea puțin semnificative pentru un proces.
De asemenea, au fost luate măsuri legale împotriva celui mai cunoscut critic al măsurilor privind
coronavirusul, Prof. Dr. Sucharit Bhakdi - până la pensionare, profesor și președinte al Institutului
de Microbiologie și Igienă Medicală de la Universitatea Johannes Gutenberg din Mainz și redactor-șef
al revistei medicale "Medical Microbiology and Immunology" - și au fost formulate acuzații
împotriva sa pentru presupusă incitare a populației și antisemitism.
Deși a fost achitat în primă instanță [www.kla.tv/26149], parchetul a făcut
apel împotriva acestei decizii.
Bhakdi a fost mult timp considerat o personalitate foarte respectată.
În 2005, a fost decorat cu Ordinul de Merit al landului Renania-Palatinat și a primit numeroase
distincții de la diferite universități.
Din cauza declarațiilor sale critice privind vaccinarea MRNA, a fost grav defăimat
de către mass-media ca fiind un "înjurător", "negaționist al coroanei" etc.
Aceste exemple arată în mod clar că sistemul judiciar și mass-media, așa-numitele a treia și a patra putere
în stat, nu acționează independent de politică, ci sunt în mod evident interconectate cu aceasta.
Se pare că separarea puterilor funcționează cel mult parțial.
Se ridică acum următoarele întrebări:
1. care sunt motivele acestui eșec sistemic al sistemului judiciar și al mass-media ca
a treia și a patra putere în stat?
2) De ce au eșuat atât de puțin sistemul judiciar și mass-media în a-și îndeplini datoria de a asigura o justiție
reală și o informare corectă și cuprinzătoare în cazurile explozive din punct de vedere politic?
Un răspuns la aceste întrebări poate fi găsit dacă analizăm legăturile pe care le au cele mai importante
mijloace de informare în masă cu politica și finanțele înalte.
La așa-numita Conferință Bilderberg, de exemplu, reprezentanți ai mass-mediei se întâlnesc în fiecare an, în
spatele ușilor închise, cu șefi de întreprinderi, cu oameni de afaceri, cu reprezentanți ai înaltei
finanțe, cu aristocrația și cu factori de decizie politică.
Dar nu pentru a raporta discuțiile și acordurile dintre ei.
Dimpotrivă, mass-media prezente sunt obligate să păstreze
o tăcere absolută asupra conținutului.
Atunci care este rostul participării lor dacă nu raportează?
Aceștia influențează opinia publică în direcția obiectivelor convenite în cadrul conferinței,
pe care le-am explicat în detaliu în emisiunea "Grupul Bilderberg
- guvernul secret din umbră?".
Pentru a înțelege amploarea acestei influențe, merită să analizăm
ce mijloace de comunicare au participat deja la aceste conferințe:
SUA: Washington Post, New York Times, Foreign Affairs, Bloomberg, The Wallstreet
Journal, Newsweek International, Thomson Magazine
Canada: National Post, CB Media Ltd, Canadian Business, Le Devoir, The Globe and Mail
Marea Britanie: The Times, The Economist, The Financial Times, Sunday
Times, The Observer, Daily Telegraph
Franța: Le Monde, Le Figaro, Les Echo's, L'Obs, Le Point, Valeurs Actuelles Germania:
Axel Springer Verlag, Burda Verlag, Die Zeit, Süddeutsche Zeitung Austria: Standart
Media AG Elveția: Ringier Inc,
Tamedia AG Spania: El Pais, Prisa
Media Portugalia: Jornal Expesso
Italia: ziarele Corriere
della Sella, La Stampa și Domani, canalele de televiziune RAI TV,
LA7 TV Irlanda: Irish Times Țările
de Jos: NRD
Handelsblad Suedia: ziarele Svenska Dagbladet și Dagens Nyheter
Danemarca: ziarele Weekendavisen, Politiken și Berlingske Tidende Norvegia:
Aftenposten Finlanda:
Helsingin Sanomat - cel mai mare cotidian din Finlanda Islanda:
Morgunbladid Grecia:
ziarul Kathimerini Turcia: Hürriyet
Având în vedere aceste încurcături între cele mai importante mijloace de informare în masă din lume și cei mai
importanți factori de decizie din lume, nu este surprinzător faptul că și raportarea la cazul lui Julian Assange este ezitantă.
La urma urmei, la aceste conferințe participă, de asemenea, forțele care au ajutat la organizarea războaielor - cum ar
fi războiul din Irak - și care profită de pe urma acestor războaie, cum ar fi BlackRock, toate acestea
fiind implicate în cele mai mari companii de armament.
Evident, și sistemul judiciar face parte din aceste încurcături, chiar dacă
nu este prezent la astfel de conferințe.
Cu toate acestea, exemplul președintelui Curții Constituționale Federale, Stephan
Harbarth, care a fost analizat în detaliu în cadrul emisiunii "Die Akte Stephan Harbarth", arată
în mod clar cum funcționează aceste rețele.
Înainte de a se alătura Curții Constituționale Federale, Harbarth a fost un politician activ al CDU
timp de 30 de ani. De asemenea, a studiat la Universitatea Yale, o școală de cadre de elită cu câțiva
studenți aleși cu grijă, unde a reușit cu siguranță să își facă contacte importante.
În calitate de avocat, a reprezentat marile corporații la aceeași firmă de avocatură care
a elaborat și tranzacțiile de fraudă cum-ex.
În perioada în care a fost deputat, Harbarth a obținut venituri suplimentare ridicate, peste
un milion de euro numai în 2016, a căror proveniență nu este cunoscută.
Harbarth a fost numit în funcția de judecător constituțional de către politicieni, deși
nu avea nicio experiență ca judecător și nu era specialist în drept constituțional.
Sub conducerea sa, numai în 2020 au fost depuse 239 de plângeri constituționale împotriva măsurilor
luate de guvernul federal în timpul măsurilor privind coronavirusul, dintre
care doar trei au fost admise.
Având în vedere istoria anterioară a lui Harbarth, acest lucru nu este deloc surprinzător.
Se poate presupune că și în alte țări, persoanele cu relații bune vor
fi promovate de politicieni în cele mai înalte funcții judiciare.
Dacă cineva de la nivelurile inferioare se va desprinde cu adevărat, va avea aceeași soartă ca și judecătorul Christian
Dettmar, de la Tribunalul de familie din Weimar, care a anulat obligația de a purta măști în două școli.
S-a dispus o percheziție domiciliară împotriva sa, i s-au confiscat calculatorul și telefonul mobil, iar el
însuși a fost condamnat pentru obstrucționarea justiției și suspendat din funcția de judecător.
Este extrem de discutabil dacă Julian Assange va mai putea să ducă o viață în libertate
în fața acestui sistem de justiție infiltrat.
Activitatea sa educațională curajoasă l-a pus în vizorul unor grupuri de interese financiare
puternice - cum ar fi Bilderbergers - care consideră că acest lucru pune în pericol
punerea în aplicare a agendei lor.
Dar tocmai aceste grupuri de interese, cum ar fi Bilderbergers sau WEF, sunt cele
care fac o mulțime de bani din fiecare război, pandemie și criză.
În mod clar, ei au prins ca o caracatiță sistemul judiciar și mass-media din
întreaga lume, astfel încât aceștia nu-și mai pot îndeplini mandatul.
Folosindu-se de soarta lui Assange și a celorlalte persoane menționate, ei vor să arate lumii
întregi ce se întâmplă cu cei care pun în pericol atingerea scopurilor lor perfide prin cercetările
și publicațiile lor lămuritoare.
Ei vor să le arate tuturor: "Nu-i copiați sau veți ajunge la fel."
Într-un discurs public, fostul raportor special al ONU, profesorul Nils Melzer, a descris modul în
care publicarea de către Assange a documentelor secrete și a înregistrărilor
video a scos în evidență crimele de război comise de guvernul SUA.
Acest lucru a scos la iveală, de asemenea, încălcările legii sub masca legii și
încălcările grave ale drepturilor omului.
Dar apoi lucrurile s-au schimbat și Julian Assange a fost pus în centrul atenției.
Mass-media a discutat doar despre caracterul și greșelile sale și nu a mai discutat despre
crimele comise în numele guvernului american.
În ciuda cantității uriașe de dovezi, nimeni nu a fost adus în fața justiției.
În schimb, cei care expun atrocitățile sunt acum urmăriți penal ca infractori.
Julian Assange a dezvăluit tortura, dar acum el însuși este torturat.
În discursul său, raportorul special al ONU denunță pe bună dreptate acest abuz și încurajează
pe toată lumea să își îndrepte atenția asupra adevăraților criminali:
"Deci cred că a sosit momentul să ne aprindem propriile faruri și să le îndreptăm spre
elefantul din cameră [adică adevăratul criminal] și să nu mai discutăm despre
personalitatea unui om care a făcut mai mult decât suficient pentru
a servi societatea noastră.
A sosit momentul să realizăm despre ce este vorba.
Nu ne putem permite să avem state cu putere necontrolată.
Oamenii nu pot face față unei puteri necontrolate.
De aceea avem separarea puterilor, de aceea am creat un
sistem de control reciproc.
Dar aceste organisme de control, aceste ramuri ale statului și ale guvernului, tind să colaboreze
între ele dacă nu le monitorizăm.
Și de aceea avem presa liberă, care are sarcina de a face exact acest lucru.
Dar o presă care nu face acest lucru nu este liberă.
Nu este deloc o presă.
Este doar un departament de relații publice al acestor guverne.
Prin urmare, apariția Wikileaks este doar consecința firească a
faptului că mass-media nu-și face treaba.
Pentru că cineva trebuie să informeze și să împuternicească publicul.
Și acum depinde de noi să intervenim în această breșă.
Da, este vorba despre Julian Assange.
Dar este chiar mai mult despre voi toți, despre copiii și familiile voastre.
Peste 20 de ani, veți mai avea sentimentul că puteți afla adevărul despre
ceea ce face guvernul dumneavoastră?
Sau va deveni o infracțiune să te informezi despre ceea ce face guvernul tău cu banii
tăi din impozite pentru alți oameni care nu sunt vinovați
de nicio infracțiune.
Așa că depinde de noi, trebuie să ne luăm propriile faruri în mâini
și să le îndreptăm spre elefant."
La finalul acestui program, dorim să vă arătăm modalități simple, dar foarte eficiente, prin
care fiecare individ poate interveni în breșă sau poate face lumină asupra elefantului - adică
asupra infractorului propriu-zis: 1. ridicați vocea și
împărtășiți aceste informații de fond cu toți cei din jurul dumneavoastră care
nu sunt încă la curent cu ele.
2. diseminează Vizitați în mod regulat site-ul nostru Kla. programe TV către persoanele interesate de acestea.
3. transmiteți la fel de regulat și persoanelor din cartierul dumneavoastră ziarul nostru educațional
săptămânal și gratuit Stimme und Gegenstimme - pe scurt S&G - independent de internet.
4. să ia parte la demonstrații care cer eliberarea lui Julian Assange.
→ Datele de la următoarele linkuri:
În acest fel, puteți contribui și dumneavoastră la clarificarea și
la formarea unei opinii informate.
Dacă voi, dragi telespectatori, nu ezitați să vă implicați aici, se va produce o reacție în lanț
la nivel mondial pentru a face lumină.
Și apoi, timpul elefantului în întuneric se termină.