Moj glas će zauvijek biti dublji, moja linija vilice oštrija, a nos duži.
Moja kostana struktura ostat će muška. Moja Adamova jabuka je izraženija, moja plodnost je nepoznata.
Ponekad se pogledam u ogledalo i osjećam se kao čudovište.
I bio je to prvi put da sam stajao pred ogledalom i vidio to: izgledalo je kao da sam bio napadnut.
Bilo je stvarno brutalno.
Osjećao sam se razrušeno i imao sam osjećaj da sam se na najgori mogući način izdao.
I to je bilo to, znaš.
Ovo je nepovratno.
Eksperiment je za mene gotov. Zaista nema povratka.
Njemačka vlada je 23. augusta 2023. odobrila nacrt takozvanog Zakona o samoodređenju.
Odrasli bi trebali moći promijeniti svoj upis o spolu i imena jednostavnim podnošenjem izjave matičnom uredu.
Maloljetnici od 14 godina naviše trebaju moći sami podnijeti potrebnu izjavu.
Ako se roditelji skrbnici ne slažu, ovaj pristanak može biti zamijenjen porodičnim sudom.
Zakon o samoodređenju stupa na snagu u novembru 2024. godine.
Mnogi članovi javnosti nisu svjesni šta to u praksi znači.
Ovdje se mladima u vrlo ranjivoj fazi razvoja daje sloboda izbora koja ima dalekosežne posljedice za čitav njihov život.
U većini slučajeva promjena upisa spola prati se hormonskom i hirurškom promjenom spola.
Ova promjena spola se zove tranzicija.
Postoje dokazi da se broj tranzicija u posljednjih nekoliko godina brzo povećao.
Tema je veoma raširena na društvenim mrežama i sveprisutna za mnoge mlade ljude.
U glavnim medijima izvještavanje je gotovo bez izuzetka vrlo pozitivno, nekritičko i podržavajuće.
Malo se raspravlja o rizicima, nuspojavama i negativnim posljedicama tih postupaka.
Istovremeno raste broj ljudi koji žale zbog svoje tranzicije.
Međutim, oni su cenzurirani, marginalizirani ili se njihova iskustva prešućuju.
Ovaj program daje ovim ljudima glas.
Koriste se neki primjeri kako bi se ilustrirali rizici i problemi tranzicije, a
istovremeno pružili uvid iza kulisa rodne ideologije.
Da, kako je to prošlo. Bio sam tamo samo sat vremena.
Pitao je zašto sam tamo. On je sam prilično puno pričao. Nisam puno pričao.
A ono što me je malo smetalo bilo je to što je on – pa, moglo bi se gotovo reći da me je nekako nagovorio da
tamo započnem terapiju i da ne tražim druge terapeute.
On je također rekao da, teoretski, treba godinu dana ili šest mjeseci da se dobiju hormoni.
U praksi izgleda kraće. To znači da je također otvoren za mogućnost da se to može dogoditi brže.
Možda zapravo imam sasvim drugačiji problem i pokušavam da pobjegnem od njega.
Samo se bojim da ću sve to uraditi, a ipak neću biti sretan.
Ili da, u najgorem slučaju, čak bih mogao požaliti.
Zatim sam, kao dio ove terapije, prilično brzo počeo uzimati hormone – testosteron.
Mislim da sam bio na terapiji možda tri mjeseca.
Teraput se mora donekle pozabaviti ovim, jer to mora objasniti zdravstvenim osiguravajućim društvima. To je zapravo jedini
smjernica u Njemačkoj o tome koliko brzo možete preći. U suštini, upravo zdravstvena
osiguranja određuju kada će nešto platiti, a kada neće.
A on je potom tvrdio da je to bilo posebno hitno i vrlo jasan ili izražen slučaj transseksualnosti.
Shodno tome, odobreno je prilično brzo.
Onda je nekako preporučio svog poznanika, ginekologa koji je vrlo brz i kod kojeg možete brzo dobiti termine.
Mislio sam da ću morati proći neku vrstu postupka da bih dobio testosteron, poput psihološke procjene ili određenog broja
posjeta psihijatru, itd., ali umjesto toga sam imao 30-minutni telefonski razgovor s doktorom kojeg nikada prije
nisam lično sreo i testosteron mi je propisan preko telefona.
Dakle, otišao si u Planned Parenthood i rekao: "Identifikujem se kao dječak, vjerujem da sam dječak" – i oni su rekli:
'OK, moraš razgovarati s nekoliko terapeuta nekoliko mjeseci ili godina,' ili su rekli: 'Evo tableta, gospođo –
er, gospodine – evo tableta, čuvajte se, ugodan dan...'?
Da, nešto poput toga. Čak ni tablete nisu bile, već injekcije.
Evo injekcija, gospodine. – Dakle, da, moj termin je trajao otprilike sat vremena.
Prvih dvadesetak minuta ili tako nešto bilo je kratko nadmudrivanje između socijalne
radnice koju sam upoznao u Planned Parenthoodu.
A ako pročitate moj Substack članak – napisao sam Substack članak o svom cjelokupnom putovanju – tamo spominjem
pitanja koja mi je postavila socijalna radnica, a to nije baš dubinski psihološki rad, blago rečeno.
Dakle, imao sam kratki prijemni razgovor sa socijalnom radnicom, a onda se vratila i rekla: "Ti si
savršen kandidat za testosteron, možemo početi odmah."
Pa sam otišao kod medicinske sestre, i ona mi je prošla kroz vrlo kratak popis rizika, koji su bili znatno umanjeni.
Bilo je to nešto poput: "Možda ćeš imati promjene raspoloženja" – što nije baš dobar način da se
prikažu mogućnosti hormonske terapije – ali nema veze.
Pogledao sam kratku listu, a zatim smo razgovarali o dozi.
Tim medicinskih stručnjaka koji su mi pomogli zapravo me je natjerao na tranziciju; nisu mi pokazali nikakve druge opcije.
Rekli su da je stopa onih koji žale zbog takvog koraka manja od jedan ili dva posto.
Čak su lagali mojim roditeljima, govoreći da ću biti suicidalan ako mi ne dozvole da se preoblikujem.
Moja medicinska tranzicija je trajala oko tri i po godine.
U to vrijeme zaista je postojao samo jedan doktor koji se tome protivio, a to je bio prvi endokrinolog
kojeg sam posjetio da mi prepisa hormonsku terapiju.
Rekao je meni i mojoj majci da će biti rizika za razvoj mog mozga.
Ali odmah nakon toga otišao sam kod drugog endokrinologa, i samo šest mjeseci nakon što mi je
dijagnosticirana disforija, dobio sam blokatore puberteta.
A onda testosteron, otprilike mjesec dana kasnije.
Janine – promjena spola u muški Janine: Imala sam mastektomiju u dobi od 21 godine.
Zatim, sa 25 godina, faloplastika, izgradnja penoida, za koju je koža uzeta s ruke i potom presađena između nogu.
I od ovoga je trebalo formirati umjetni penis.
Nakon toga sam imao još oko deset operacija. Tada je napravljena uretralna konekcija.
Ljekari ti govore da to moraš izbrisati.
Ali smatram da je ovaj opis pomalo previše negativan.
Nisam mogao zaista zamisliti šta je to značilo.
Stvarnost je da u ovom umjetno stvorenom penoidu urin zapravo prolazi kroz njega kao da je produžetak.
Ne možeš baš sve obrisati, što znači da nešto uvijek iscuri.
I to dovodi do ponavljajućih infekcija mokraćnog trakta.
A sada ću ove godine imati operaciju da vratim sve nazad.
Stvarno je teško, posebno zato što je boravak u bolnici oduzeo toliko mog života.
Mislim da je to zapravo najgora stvar. Sav taj izgubljeni vrijeme. I, naravno, zdravstveni aspekti također.
Chloe Cole – Veliki ožiljci Chloe Cole: Moj glas će uvijek biti dublji, moja linija vilice oštrija i moj nos duži.
Moja kostana struktura ostat će muška. Moja Adamova jabuka je izraženija, moja plodnost je nepoznata.
Ponekad se pogledam u ogledalo i osjećam se kao čudovište.
Nakon što su mi uklonili grudi, tkivo je spaljeno.
Prije nego što sam navršila dob za dobijanje vozačke dozvole, velik dio mog budućeg ženstva mi je oduzet.
Nikada neću moći dojiti dijete.
Ponekad mi je teško pogledati se u ogledalo, i i danas se borim sa seksualnom disfunkcijom.
I imam ogromne ožiljke preko grudi.
I presadnice kože koje su uzeli s mojih bradavica i danas još uvijek cure; rekli su da su ih presadili u muževniju poziciju.
Nakon operacije, moji ocijeni u školi su se pogoršali.
Sve kroz šta sam prošao nije pomoglo da riješim temeljne psihološke probleme koje sam imao.
A moji doktori, sa svojim teorijama o spolu, mislili su da će svi moji problemi nestati čim budem
hirurški preobražen u nešto što donekle liči na dječaka.
Njihove teorije su se pokazale pogrešnima; lijekovi i operacije su promijenili moje tijelo, ali nisu mogli
promijeniti osnovnu činjenicu da sam žena i da ću uvijek biti.
Nikada ne bih mogao zamisliti kako bi bilo kad bi ponovo otvorili moje ožiljke da rukom uklone krvne ugruške iz
grudne šupljine, sve dok mi se to nije dogodilo, dok nisam bio u toj bolnici i dok to nisam doživio.
U to vrijeme sam mislio da ću umrijeti.
Rana se inficirala i činilo se da nikoga to zaista nije briga.
Ne mislim da iko razumije komplikacije koje su uključene u ove procedure i tretmane dok ih sam ne doživi.
Proces genitalne operacije je izuzetno brutalan.
Prvo se izvodi postupak poznat kao orhidektomija, tj. uklanjaju se testisi.
Zatim obriju kožu s penisa kako bi je mogli ponovo upotrijebiti.
A zatim se uklanja tkivo penisa, erektilno tkivo.
Svaka osoba, bez obzira ko je, uvijek će imati malo erektilnog tkiva.
Ako zamisliš da je tvoja čvorka od ove tačke, da izgubiš prst, i dalje imaš ostatak čvorke i možeš je i dalje pomicati.
Nažalost, i dalje imate ovu fantomsku senzaciju.
Pri svemu tome oni također pomiču uretru i mijenjaju joj ugao, što dovodi do vrlo česte komplikacije koju i ja doživljavam,
a to je suženje uretre, koje te sprječava da pravilno mokриш.
Mokraća izlazi sporo, bolno ili, u nekim slučajevima, uopće ne.
Neki ljudi moraju nositi kateter do kraja života.
Neki ljudi doživljavaju zaista strašne komplikacije.
Ja sam tokom operacije izgubio mnogo krvi jer je bušilica prošla pravo kroz zdjelicu.
Infekcije koje dobijete kasnije, kažu: To je sasvim normalno.
Jednostavno dobiješ infekcije.
Postoje ljudi koji imaju nekrotično tkivo, što znači da tkivo umire iznutra ili se odbacuje.
Postoji rizik od prolapsa.
A onda postoje psihološki problemi o kojima niko ne želi da govori.
Psihički problemi nakon operacije su teški, čak i ako želiš operaciju, čak i ako si sretan zbog nje, to je teško.
Gubite energiju.
Postaješ izuzetno iscrpljen i, na neki način, ranjiv jer shvataš da nemaš tu snagu.
Na neki način, to je vrlo čudan osjećaj. Da, prilično je brutalan.
Ne mogu se tačno sjetiti dana nakon operacije kada sam došao k sebi.
Ali to je bio trenutak kad sam ustao iz kreveta i zavoja više nije bilo.
Dakle, to je moralo biti oko četvrtog ili petog dana.
I bio je to prvi put da sam stajao ispred ogledala i vidio to:
Izgledalo je kao da sam bio napadnut. Bilo je zaista brutalno.
Osjećao sam se razrušeno i imao sam osjećaj da sam se na najgori mogući način izdao.
I to je bilo to, znaš. Ovo je nepovratno. Eksperiment je za mene gotov. Zaista nema povratka.
Ovi primjeri prije svega ilustriraju jednu stvar. Ne radi se o dobrobiti ljudi.
To je upravo poenta.
Rodna ideologija i tranzicija se predstavljaju čovječanstvu kao filantropske, ali se u stvarnosti pokazuju kao potpuno suprotno.
Rodna ideologija i tranzicija koja je iz nje proizašla dio su Svjetskog ekonomskog foruma i Agende 2030 Ujedinjenih nacija.
Ovaj program ima za cilj potpuno transformirati sve postojeće strukture i oblasti života.
Navodno za dobrobit svih, čovječanstvo se lišava svake svoje prirodne ljepote i prednosti.
Program "Obmanjujuće označavanje: Agenda 2030 – Kako UN vuče svijet u provaliju"
detaljno izvještava o ovoj katastrofalnoj obmani.
Zato su gotovo sve zapadne vlade željne da usade rodnu ideologiju čak i najmanjoj djeci.
Usput, i kao poticaj, rodna medicina je ogroman izvor prihoda.
Hiljade i hiljade rodnih klinika pojavile su se u zapadnom svijetu posljednjih godina.
Jedna operacija promjene spola donosi ovim klinikama nekoliko hiljada eura.
Pored toga, postoji doživotni unos hormona, koji se u većini slučajeva plaća
zdravstvenim osiguranjem, kao i povezane terapije.
Ovisno o uloženom trudu, trajanju i poduzetim mjerama, mogu nastati petocifreni iznosi u gornjem rasponu.
Operacija promjene spola je stoga izuzetno unosan izvor prihoda.
Još jedna posljedica tranzicije je da, u skladu s mizantropskom Agendom 2030, ovi ljudi često postaju neplodni.
Ovo, zauzvrat, služi svrsi kontrole populacije, za čijim su ostvarenjem vodeći globalni stratezi otvoreno težili decenijama.
Ali Agenda 2030 ide još dalje: transhumanistička tehnologija ima za cilj pretvoriti ljude u
biorobote povezivanjem s umjetnom inteligencijom.
Navodno da mu se daju nadljudske sposobnosti.
Ali u stvarnosti, mutilacija se dešava tokom tranzicije;
Ljudi se svode na kontrolisane mašine, što je jasno prikazano u prikazanom programu.
Start-up kompanija Elona Muska Neuralink je prije nekoliko dana po prvi put implantirala moždani implantat u
ljudsko biće, kako je objavio 29. januara 2024. na svojoj platformi 'X', nekadašnjem Twitteru.
Zaključak: Činjenica da su ljudi na ovaj način meta mutiliranja i vanjske kontrole jasno pokazuje da samo ljudi, sa svojim ponovo
otkrivenim genijalnim božanskim sposobnostima, mogu zaustaviti ovu destruktivnu Agendu 2030 i one koji povlače konce.
I upravo je to ono što je hitno potrebno.
I vi možete pomoći tako što ćete podijeliti ovaj program s prijateljima i poznanicima kako bi
postali jasni učinci i pozadina ovih machinacija!
Napišite svom poslaniku ili ga nazovite.
Izrazite svoje nezadovoljstvo Zakonom o samoodređenju i navedite činjenice iznesene u ovom programu.
Pogledajte i sljedeći program o ovoj temi.
Ne dopustimo da naša djeca, a samim tim i naše društvo, budu uništena ovim odvratnim ljudskim eksperimentima.
Moje djetinjstvo je uništeno, zajedno sa hiljadama detransicionara koje poznajem kroz naše mreže. Ovo mora prestati!
Samo ti to možeš zaustaviti!
Dovoljno djece je postalo žrtvama ove barbarske pseudonauke.
Molim te, neka ovo bude tvoje posljednje upozorenje! Hvala.