Moj glas će zauvijek biti dublji, linija moje čeljusti oštrija, a nos duži.
Moja kostana struktura ostat će muška. Moja Adamova jabuka je izraženija, plodnost nepoznata.
Ponekad se pogledam u ogledalo i osjećam se kao čudovište.
I bio je to prvi put da sam stajao pred ogledalom i vidio to: izgledalo je kao da sam bio napadnut.
Bilo je stvarno brutalno.
Osjećao sam se razrušeno i imao sam dojam da sam se na najgori mogući način izdao.
I to je bilo to, znaš.
Ovo je nepovratno.
Eksperiment je za mene gotov. Zaista više nema povratka.
Njemačka vlada je 23. kolovoza 2023. odobrila nacrt takozvanog Zakona o samoopredjeljenju.
Odrasli bi trebali moći promijeniti svoj upis o spolu i imena jednostavnim podnošenjem izjave matičnom uredu.
Maloljetnici od 14 godina i stariji trebali bi sami moći podnijeti potrebnu izjavu.
Ako se roditelji skrbnici ne slažu, ovaj pristanak može zamijeniti obiteljski sud.
Zakon o samoodređenju stupi na snagu u studenom 2024.
Mnogi članovi javnosti nisu svjesni što to u praksi znači.
Ovdje se mladima u vrlo ranjivoj fazi razvoja daje sloboda izbora koja ima dalekosežne posljedice za cijeli njihov život.
U većini slučajeva promjenu upisa spola prati hormonska i kirurška promjena spola.
Ova promjena spola naziva se tranzicija.
Postoje dokazi da se broj prijelaza u posljednjih nekoliko godina brzo povećao.
Tema je vrlo raširena na društvenim mrežama i sveprisutna za mnoge mlade ljude.
U glavnim medijima izvještavanje je gotovo bez iznimke vrlo pozitivno, nekritičko i podržavajuće.
Malo se raspravlja o rizicima, nuspojavama i negativnim posljedicama tih postupaka.
Istovremeno raste broj ljudi koji žale zbog svoje tranzicije.
Međutim, oni su cenzurirani, marginalizirani ili se njihova iskustva prešućuju.
Ovaj program daje tim ljudima glas.
Nekoliko primjera koristi se za ilustraciju rizika i problema prijelaza, istovremeno
pružajući uvid iza kulisa rodne ideologije.
Da, kako je to prošlo. Bio sam tamo samo sat vremena.
Upitao je zašto sam tamo. Sam je prilično puno pričao. Nisam puno pričao.
A ono što me malo smetalo bilo je to što je on – pa, gotovo bi se moglo reći da me nekako potaknuo da
tamo započnem terapiju i da ne tražim druge terapeute.
On je također rekao da, teoretski, treba godinu dana ili šest mjeseci da se dobiju hormoni.
U praksi izgleda kraće. To znači da je također otvoren za mogućnost da se to dogodi brže.
Možda zapravo imam sasvim drugačiji problem i pokušavam pobjeći od njega.
Samo se bojim da ću sve to napraviti, a ipak neću biti sretan.
Ili da bih, u najgorem slučaju, mogao čak i požaliti.
Zatim sam, kao dio ove terapije, prilično brzo počeo uzimati hormone – testosteron.
Mislim da sam bio na terapiji otprilike tri mjeseca.
Teraput se s tim mora pomalo nositi, jer to mora objasniti zdravstvenim osiguravajućim društvima. To je zapravo jedini
smjernica u Njemačkoj o tome koliko brzo možete prijeći. U osnovi su to osiguravajuća društva
koja određuju kada će nešto platiti, a kada neće.
I tvrdio je da je to bilo osobito hitno i vrlo jasno ili izraženo slučaja transseksualnosti.
Slijedom toga, to je potom prilično brzo odobreno.
Zatim je nekako preporučio svog poznanika, ginekologa koji je vrlo brz i kod kojeg možete brzo dobiti termine.
Mislio sam da ću morati proći neku vrstu postupka da bih dobio testosteron, poput psihološke procjene ili određenog broja
posjeta psihijatru itd., ali umjesto toga imao sam 30-minutni telefonski razgovor s liječnikom kojeg nikada prije
nisam osobno upoznao i testosteron mi je propisan telefonom.
Dakle, otišao si u Planned Parenthood i rekao: "Identificiram se kao dječak, vjerujem da sam dječak" – i oni su rekli:
'OK, morate razgovarati s nekoliko terapeuta nekoliko mjeseci ili godina,' ili su rekli: 'Evo tableta, gospođo
– e, gospodine – evo tableta, pazite se, ugodan dan...'?
Da, nešto poput toga. Čak ni tablete nisu bile, već injekcije.
Evo injekcija, gospodine. – Dakle, da, moj je termin trajao otprilike sat vremena.
Prvih dvadesetak minuta ili tako nešto bilo je kratko nadmudrivanje između socijalne
radnice koju sam upoznao u Planned Parenthoodu.
A ako pročitate moj članak na Substacku – napisao sam članak o svom cjelokupnom putovanju – ondje spominjem
pitanja koja mi je postavila socijalna radnica, a to nije baš dubinski psihološki rad, blago rečeno.
Dakle, imao sam kratki prijemni razgovor s socijalnom radnicom, a onda se vratila i rekla: "Ti si
savršen kandidat za testosteron, možemo početi odmah."
Pa sam otišao kod medicinske sestre, i ona mi je prošla kroz vrlo kratak popis rizika, koji su bili znatno umanjeni.
Bilo je to nešto poput: 'Možda ćete imati promjene raspoloženja' – što nije baš dobar način da se prenesu
mogućnosti hormonske terapije – ali, u svakom slučaju,
Pogledao sam kratki popis, a zatim smo razgovarali o dozi.
Tim medicinskih stručnjaka koji su mi pomogli zapravo me potaknuli na tranziciju; nisu mi pokazali nikakve druge opcije.
Rekli su da je stopa onih koji žale zbog poduzimanja takvog koraka manja od jedan ili dva posto.
Čak su lagali mojim roditeljima, govoreći da bih bio u opasnosti od samoubojstva ako mi ne bi bilo dopušteno promijeniti spol.
Moja medicinska tranzicija trajala je oko tri i pol godine.
U to vrijeme zapravo je postojao samo jedan liječnik koji se tome protivio, a to je bio prvi
endokrinolog kojeg sam posjetio da mi prepisuje hormone.
Rekao je meni i mojoj mami da bi postojali rizici za razvoj mog mozga.
Ali odmah nakon toga otišao sam kod drugog endokrinologa, i samo šest mjeseci nakon što mi je
dijagnosticirana disforija, dobio sam blokatore puberteta.
A onda testosteron, otprilike mjesec dana kasnije.
Janine – promjena spola u muško Janine: imala sam mastektomiju u dobi od 21 godine.
Zatim, u dobi od 25 godina, faloplastika, izgradnja penoida, za koju je koža uzeta s ruke i potom presađena između nogu.
I od toga se trebao oblikovati umjetni penis.
Nakon toga sam imao još otprilike deset operacija. Tada je napravljena uretralna konekcija.
Liječnici ti govore da to moraš izbrisati.
Ali smatram da je ovaj opis pomalo previše negativan.
Nisam baš mogao zamisliti što je to značilo.
Stvarnost je da u ovom umjetno stvorenom penoidu urin zapravo prolazi kroz njega kao da je riječ o produžetku.
Ne možeš baš sve obrisati, što znači da nešto uvijek na kraju kaplje.
I to dovodi do ponavljajućih infekcija mokraćnog sustava.
A sada ću ove godine imati operaciju da vratim sve nazad.
Stvarno je teško, pogotovo zato što je boravak u bolnici oduzeo toliko mog života.
Mislim da je to zapravo najgora stvar. Sav onaj izgubljeni vrijeme. I, naravno, zdravstveni problemi također.
Chloe Cole – Veliki ožiljci Chloe Cole: Moj glas će uvijek biti dublji, linija čeljusti oštrija, a nos duži.
Moja kostana struktura ostat će muška. Moja Adamova jabuka je izraženija, moja plodnost je nepoznata.
Ponekad se pogledam u ogledalo i osjećam se kao čudovište.
Nakon što su mi uklonili grudi, tkivo je spaljeno.
Prije nego što sam navršila dob za dobivanje vozačke dozvole, velik dio moje buduće ženstvenosti oduzet mi je.
Nikada neću moći dojiti dijete.
Ponekad mi je teško pogledati se u ogledalo, i i danas se mučim sa seksualnom disfunkcijom.
I imam ogromne ožiljke preko prsa.
I presadnice kože koje su mi uzeli s bradavica i danas još uvijek cure; rekli su da su ih presadili u muževniji položaj.
Nakon operacije, moji su ocjene u školi lošiji.
Sve kroz što sam prošao nije pomoglo riješiti temeljne psihološke probleme koje sam imao.
A moji su liječnici, sa svojim teorijama o spolu, mislili da će svi moji problemi nestati čim budem
kirurški preoblikovan u nešto što donekle nalikuje dječaku.
Njihove su teorije bile pogrešne; lijekovi i operacije promijenili su moje tijelo, ali nisu mogli promijeniti
temeljnu činjenicu da sam žena i da ću to uvijek biti.
Nikada ne bih mogao zamisliti kako bi bilo da mi ponovno otvore ožiljke kako bi rukom uklonili krvne ugruške iz
prsne šupljine, sve dok mi se to nije dogodilo, dok nisam bio u toj bolnici i dok to nisam doživio.
U to vrijeme mislio sam da ću umrijeti.
Rana se inficirala i činilo se da nikoga to zapravo nije briga.
Ne mislim da itko razumije komplikacije koje su uključene u ove postupke i tretmane dok ih sam ne doživi.
Proces genitalne operacije je izuzetno brutalan.
Prvo se izvodi postupak poznat kao orhidektomija, tj. uklanjanje testisa.
Zatim obriju kožu s penisa kako bi je mogli ponovno upotrijebiti.
A zatim se uklanja tkivo penisa, erektilno tkivo.
Svaka osoba, bez obzira na to tko je, uvijek će imati malo erektilnog tkiva.
Ako zamisliš da ti je zglob prsta na ovoj točki, da izgubiš prst, i dalje imaš ostatak zgloba i možeš ga još uvijek pomicati.
Nažalost, i dalje imate ovu fantomsku senzaciju.
Pri svemu tome oni također pomiču uretru i premještaju je, što dovodi do vrlo česte komplikacije koju i ja doživljavam,
a to je suženje uretre, koje sprječava pravilno mokrenje.
Mokraća izlazi sporo, bolno ili, u nekim slučajevima, uopće ne.
Neki ljudi moraju nositi kateter do kraja života.
Neki ljudi doživljavaju zaista strašne komplikacije.
Ja sam tijekom operacije izgubio puno krvi jer je bušilica prošla ravno kroz zdjelicu.
Infekcije koje dobijete kasnije, kažu: to je sasvim normalno.
Jednostavno dobijete infekcije.
Postoje ljudi koji imaju nekrotično tkivo, što znači da tkivo umire iznutra ili se odbacuje.
Postoji rizik od prolapsa.
A onda postoje psihološki problemi o kojima nitko ne želi govoriti.
Psihički problemi nakon operacije su teški, čak i ako želiš operaciju, čak i ako si sretan zbog nje, to je teško.
Gubiš energiju.
Postaješ izuzetno iscrpljen i, na neki način, ranjiv jer shvatiš da nemaš tu snagu.
Na neki način, to je vrlo čudan osjećaj. Da, prilično je brutalan.
Ne mogu se točno sjetiti dana nakon operacije kada sam došao k sebi.
Ali to je bio trenutak kad sam ustao iz kreveta i zavoja više nije bilo.
Dakle, to je moralo biti negdje oko četvrtog ili petog dana.
I bio je to prvi put da sam stajao pred ogledalom i vidio to:
Izgledalo je kao da sam bio napadnut. Bilo je zaista brutalno.
Osjećao sam se razrušeno i imao sam dojam da sam se na najgori mogući način izdao.
I to je bilo to, znaš. Ovo je nepovratno. Eksperiment je za mene gotov. Zaista nema povratka.
Ovi primjeri prije svega ilustriraju jednu stvar. Ne radi se o dobrobiti ljudi.
Upravo je to poenta.
Rodna ideologija i tranzicija predstavljaju se čovječanstvu kao humane, ali se u stvarnosti pokazuju kao potpuno suprotno.
Rodna ideologija i tranzicija koja je iz nje proizašla dio su Svjetskog ekonomskog foruma i Agende 2030 UN-a.
Ovaj program ima za cilj potpuno transformirati sve postojeće strukture i područja života.
Navodno za dobrobit svih, čovječanstvo se lišava svake svoje prirodne ljepote i prednosti.
Program "Agenda 2030 – Kako UN vuče svijet u provaliju" detaljno izvještava o ovoj katastrofalnoj obmani.
Zato su gotovo sve zapadne vlade željne usađivati rodnu ideologiju čak i najmanjoj djeci.
Usput, i kao poticaj, rodna medicina je ogroman izvor prihoda.
Tisuće i tisuće rodnih klinika pojavile su se u zapadnom svijetu posljednjih godina.
Jedna operacija promjene spola donosi tim klinikama nekoliko tisuća eura.
Osim toga, postoji doživotni unos hormona, koji je u većini slučajeva plaćen
zdravstvenim osiguranjem, kao i povezane terapije.
Ovisno o uloženom trudu, trajanju i poduzetim mjerama, mogu nastati petocifreni iznosi u gornjem rasponu.
Operacija promjene spola stoga je izuzetno unosan izvor prihoda.
Još jedna posljedica tranzicije jest da, u skladu s mizantropskom Agendom 2030, ti ljudi često postaju neplodni.
Ovo, zauzvrat, služi svrsi kontrole stanovništva, za koju vodeći svjetski stratezi otvoreno teže već desetljećima.
Ali Agenda 2030 ide još dalje: transhumanistička tehnologija ima za cilj pretvoriti ljude u
biorobote povezujući ih s umjetnom inteligencijom.
Navodno da mu se podare nadljudske sposobnosti.
Ali u stvarnosti, mutilacija se događa kao u prijelazu;
Ljudi su degradirani na kontrolirane strojeve, što je jasno prikazano u prikazanom programu.
Elon Muskova start-up tvrtka Neuralink prije nekoliko dana po prvi put je implantirala moždani implantat u
ljudsko biće, kako je objavio 29. siječnja 2024. na svojoj platformi 'X', nekadašnjem Twitteru.
Zaključak: Činjenica da su ljudi na ovaj način izloženi mutilaciji i vanjskoj kontroli jasno pokazuje da samo ljudi, sa
svojim ponovno otkrivenim genijalnim božanskim sposobnostima, mogu zaustaviti ovu
destruktivnu Agendu 2030 i one koji povlače konce.
I upravo je to ono što je hitno potrebno.
I vi možete pomoći tako što ćete podijeliti ovaj program s prijateljima i poznanicima kako bi
postali jasni učinci i pozadina ovih spletki!
Napišite svom zastupniku ili ga nazovite.
Izrazite svoje nezadovoljstvo Zakonom o samoodređenju i navedite činjenice iznesene u ovom programu.
Pogledajte i sljedeći program o ovoj temi.
Ne dopustimo da naša djeca, a samim time i naše društvo, budu uništena ovim odvratnim ljudskim eksperimentima.
Moje djetinjstvo je uništeno, zajedno s tisućama detransicionara koje poznajem kroz naše mreže. Ovo mora prestati!
Samo ti to možeš zaustaviti!
Dovoljno je djece palo žrtvom ove barbarske pseudoznanosti.
Molim te, neka ovo bude tvoje posljednje upozorenje! Hvala.