Мој глас ће заувек бити дубљи, моја вилица оштрија, а нос дужи.
Моја коштана структура ће остати мушка. Мој Адамов јабук је израженији, моја плодност је непозната.
Понекад погледам у огледало и осећам се као чудовиште.
И то је био први пут да сам стао испред огледала и видео то: изгледало је као да сам био нападнут.
Било је заиста брутално.
Осећао сам се разорено и имао сам осећај да сам се издао на најгори могући начин.
И то је било то, знаш.
Ово је неповратно.
Експеримент за мене је завршен. Сада заиста нема повратка.
23. августа 2023. године немачка влада је одобрила нацрт такозваног Закона о самоопредељењу.
Одрасли би требало да могу да промене упис свог пола и имена тако што ће једноставно поднети изјаву матичарској канцеларији.
Малолетници старости 14 и више година требало би да сами могу да поднесу потребну изјаву.
Ако родитељи са којима дете живи не дају сагласност, ова сагласност може бити замењена породичним судом.
Закон о самоопредељењу ступиће на снагу у новембру 2024. године.
Многи чланови јавности нису свесни шта то у пракси значи.
Овде млади људи у веома рањивој фази развоја добијају слободу избора која има далекосежне последице по читав њихов живот.
У већини случајева промена регистрације пола праћена је хормонском и хируршком променом пола.
Ова промена пола се зове транзиција.
Постоје докази да се број транзиција у последњих неколико година брзо повећао.
Тема је веома распрострањена на друштвеним мрежама и свеприсутна за многе младе људе.
У мейнстрим медијима извештавање је готово без изузетка веома позитивно, некритичко и подржавајуће.
Мало се говори о ризицима, нежељеним ефектима и негативним последицама поступака.
Истовремено, број људи који жале због своје транзиције расте.
Међутим, они су цензурисани, маргинализовани или се њихова искуства ућуткују.
Овај програм даје овим људима глас.
Неколико примера служи за илустрацију ризика и проблема транзиције, а истовремено пружа увид иза кулиса родне идеологије.
Да, како је то прошло. Био сам тамо само сат времена.
Он ме је питао зашто сам тамо. Он је сам причао доста. Ја нисам много причао.
А оно што ме је мало сметало било је то што је он – па, могло би се рећи да ме је на неки начин натерао да
тамо почнем терапију и да не тражим друге терапеуте.
Он је такође рекао да теоријски треба годину дана или шест месеци да се добију хормони.
У пракси изгледа краће. То значи да је он такође отворен за могућност да се то може догодити брже.
Можда заправо имам сасвим другачији проблем и покушавам да побегнем од њега.
Само се плашим да ћу све то урадити, а ипак нећу бити срећан.
Или да, у најгорем случају, чак бих могао да зажали због тога.
Онда сам, као део ове терапије, такође прилично брзо почео да узимам хормоне – тестостерон.
Мислим да сам био на терапији можда три месеца.
Терапеут се мало с тим мучи, јер то мора да објасни здравственим осигуравајућим компанијама. То је заправо једини смерница у
Немачкој о томе колико брзо можете да се пребаците. У суштини, здравствене осигуравајуће
компаније диктирају када ће нешто платити, а када неће.
А он је затим тврдио да је то било нарочито хитно и веома јасан или изражен случај транссексуалности.
У складу с тим, то је одобрено прилично брзо.
Онда је некако препоручио свог познаника, гинеколога који ради веома брзо и код кога можете брзо добити термин.
Мислио сам да ћу морати да прођем кроз неки поступак да бих добио тестостерон, попут психолошке процене или одређеног броја посета
психијатру, итд., али уместо тога имао сам 30-минутни телефонски разговор са лекаром кога раније никада нисам
лично упознао и преко телефона ми је прописан тестостерон.
Дакле, отишао си у Planned Parenthood и рекао: "Идентификујем се као дечак, верујем да сам дечак" – и они су рекли:
"У реду, мораш да разговараш са неколико терапеута неколико месеци или година", или су рекли: "Ево пилула, госпођо
– е, господине – ево пилула, чувајте се, имајте леп дан…"?
Да, нешто као то. Чак ни таблете нису биле, већ ињекције.
Ево ињекција, господине. – Да, мој термин је трајао око сат времена.
Првих двадесетак минута или тако нешто било је кратко наизменично разговарање са социјалном
радником кога сам упознао у Planned Parenthood.
А ако сте читали мој чланак на Substack-у – написао сам чланак на Substack-у о свом целом путовању – тамо помињем
питања која ми је социјални радник поставио, а то није баш био детаљан психолошки рад, благо речено.
Дакле, имао сам кратак упитник са социјалном радником, а онда се она вратила и рекла: "Ви сте савршен
кандидат за тестостерон, можемо одмах да почнемо."
Дакле, отишао сам код медицинске сестре, и она ми је прошла кроз веома кратку листу ризика, која је била веома умањена.
Било је то нешто као: "Можете имати промене расположења" – што није баш добар начин да се
пренесу могућности хормонске терапије – али без бриге.
Погледао сам скраћену листу, а затим смо разговарали о дози.
Тим медицинских стручњака који су ми помогли заправо ме је натерао да се подвргнем
транзицији; нису ми показали ниједну другу опцију.
Рекли су да је стопа оних који жале због таквог корака мања од једног или два процента.
Чак су и мојим родитељима лагали, говорећи да ћу бити самоубилачки настројен ако ми не буде дозвољено да се преобразим.
Моја медицинска транзиција је трајала око три и по године.
У то време заиста је био само један лекар који се томе противио, а то је био први
ендокринолог кога сам видео да прописује хормоне.
Он је рекао мени и мојој мами да ће бити ризика за развој мог мозга.
Али одмах након тога отишао сам код другог ендокринолога, и само шест месеци након што ми је
дијагностикована дисофорија, добио сам блокаторе пубертета.
А затим тестостерон, отприлике месец дана касније.
Јанин – промена пола у мушки: Јанин: Имала сам мастектомију у 21. години.
Затим, са 25 година, фалопластика, изградња пениоида, за коју је кожа узета са руке и затим пресађена између ногу.
И од овога је требало формирати вештачки пенис.
Након тога имао сам још око десет операција. Тада је направљена уретрална конекција.
Лекари ти кажу да мораш да га прецрташ.
Али сматрам да је овај опис помало превише негативан.
Заиста нисам могао да замислим шта је то значило.
Реалност је да у овом вештачки створеном пениоиду урина заправо пролази кроз њега као да је то продужетак.
Заиста не можеш све потпуно обрисати, што значи да нешто увек на крају капље.
И то доводи до понављајућих инфекција уринарног тракта.
А сада ћу ове године имати операцију да вратим све уназад.
Заиста је тешко, посебно зато што је боравак у болници заузео толико мог живота.
Мислим да је то заправо најгора ствар. Све то време које је прошло. И, наравно, здравствени аспекти такође.
Клои Кол – Огромни ожиљци Клои Кол: Мој глас ће увек бити дубљи, моја линија вилице оштрија и мој нос дужи.
Моја коштана структура ће остати мушка. Мој Адамов јабук је израженији, моја плодност је непозната.
Понекад погледам у огледало и осећам се као чудовиште.
Након што су ми уклоњене груди, ткиво је спаљено.
Пре него што сам навршила године за добијање возачке дозволе, велики део мог будућег женства ми је одузет.
Никада нећу моћи да дојим дете.
Понекад ми је тешко да погледам себе у огледало, и и данас се борим са сексуалном дисфункцијом.
Имам огромне ожиљке преко груди.
И пресадице коже које су узели са мојих брадавица и данас цуре; рекли су да су их пресадили у мушкије положаје.
Након операције, моје оцене у школи су се погоршале.
Све кроз шта сам прошао није помогло да решим основне психолошке проблеме које сам имао.
А моји лекари, са својим теоријама о полу, мислили су да ће сви моји проблеми нестати чим будем хируршки
трансформисан у нешто што отприлике подсећа на дечака.
Њихове теорије су се показале погрешним; лекови и операције су променили моје тело, али нису могли да
промене основну чињеницу да сам жена и увек ћу бити.
Никада не бих могао да замислим како би било да ми поново отворе ране и исеку ожиљке како би руком уклонили крвне
угрушке из грудне шупљине, све док ми се то није догодило, док нисам био у тој болници и док то нисам доживео.
У том тренутку сам мислио да ћу умрети.
Рана се инфицирала, и чинило се да никоме заправо није било стало.
Не мислим да ико разуме компликације које прате ове процедуре и третмане док их сам не доживи.
Процес гениталне хирургије је изузетно бруталан.
Прво се изводи поступак познат као орхиектомија, односно уклањање тестиса.
Они затим обрију кожу са пениса како би је могли поново искористити.
А затим се уклања ткиво пениса, еректилно ткиво.
Свака особа, без обзира на то ко је, увек ће имати мало еректилног ткива.
Ако замислиш да је твој чвор од ове тачке, да изгубиш прст, и даље имаш остатак чвора и и даље га можеш покренути.
Дакле, нажалост, и даље имате ову фантомску сензацију.
При обављању свега овога они такође померају уретру и поново је позиционирају, што доводи до веома честе
компликације коју и ја доживљавам, наиме уретралне стенозе, која вам онемогућава правилно мокрење.
Мокраћа излази споро, болно или, у неким случајевима, уопште не.
Неки људи морају да носе катетер до краја живота.
Неки људи доживљавају заиста ужасне компликације.
Ја сам током операције изгубио пуно крви јер је бушилица прошла право кроз карлицу.
Инфекције које добијете после, кажу: То је сасвим нормално.
Једноставно добијате инфекције.
Постоје људи који имају некротично ткиво, што значи да ткиво унутра умire или се одбацује.
Постоји ризик од пролапса.
А онда постоје психолошки проблеми о којима нико не жели да говори.
Психички проблеми након операције су тешки, чак и ако желиш операцију, чак и ако си задовољан њом, то је тешко.
Губите енергију.
Постајете изузетно исцрпљени и, на неки начин, рањиви, јер схватате да немате ту снагу.
На неки начин, то је веома чудан осећај. Да, прилично је брутално.
Не могу тачно да се сетим дана након операције када сам дошао к себи.
Али то је био тренутак када сам устао из кревета и завој је нестао.
Дакле, то је морало бити око четвртог или петог дана.
И то је био први пут да сам стао испред огледала и видео то:
Изгледало је као да сам био нападнут. Било је заиста брутално.
Осећао сам се разорено и имао сам осећај да сам се издао на најгори могући начин.
И то је било то, знаш. Ово је неповратно. Експеримент за мене је завршен. Заиста нема повратка.
Ови примери изнад свега илуструју једну ствар. Ово није о добробити људи.
Управо у томе је поента.
rodna идеологија и транзиција представљају се човечанству као хумане, али се у стварности показују као потпуно супротно.
Родна идеологија и транзиција која је из ње проистекла део су Светског економског форума и Агенде УН 2030.
Ова агенда има за циљ да потпуно трансформише све постојеће структуре и области живота.
Наводно у корист свих, човечанство се лишава своје природне лепоте и свих предности.
Програм "Обмањујуће означавање: Агенда 2030 – Како УН вуче свет у амбис" детаљно извештава о овој катастрофалној обмани.
Зато су скоро све западне владе жељне да усаде родну идеологију чак и најмлађој деци.
Узгред, и као подстицај, полна медицина је огроман извор прихода.
Хиљаде и хиљаде клиника за родну транзицију поникло је у западном свету у последњих неколико година.
Једна операција промене пола доноси овим клиникама неколико хиљада евра.
Поред тога, постоји доживотни унос хормона, који се у већини случајева плаћа здравственим осигурањем, као и пратеће терапије.
У зависности од уложеног труда, трајања и предузетих мера, могу настати петоцифрени износи у вишем рангу.
Хируршка промена пола је стога изузетно профитабилан извор прихода.
Још једна последица транзиције је да, у складу са мизоантропском Агендом 2030, ови људи често постају неплодни.
Ово, пак, служи сврси контроле становништва, за коју се водећи светски стратези отворено залажу већ деценијама.
Али Агенда 2030 иде још даље: трансхуманистичка технологија има за циљ да трансформише људе у
биолошке роботе повезујући их са вештачком интелигенцијом.
Наводно да му дарује натчовечанске способности.
Али у стварности, мутација се дешава током транзиције;
Људи се деградирају у контролисане машине, као што је јасно приказано у емитованом програму.
Стартап компанија Илона Маска Neuralink је пре неколико дана први пут уградила мождани имплантат у човека, како је он објавио
29. јануара 2024. на својој платформи "X", некадашњем Твитеру.
Закључак: Чињеница да су људи на овај начин мета мутилације и спољне контроле јасно показује да само људи, са својим
поново откривеним, генијалним божанским способностима, могу зауставити ову деструктивну Агенду 2030 и оне који вуку конце.
И управо то је оно што је хитно потребно.
И ви можете помоћи тако што ћете поделити овај програм са пријатељима и познаницима, како би
постали јасни ефекти и позадина ових махинација!
Пишите свом посланику у парламенту или га позовите.
Изразите своје незадовољство Законом о самоопредељењу и наведите чињенице изнете у овом програму.
Погледајте и следећи програм о овој теми.
Немојмо дозволити да наша деца, а самим тим и наше друштво, буду уништени овим одвратним људским експериментима.
Моје детињство је уништено, заједно са хиљадама детранзиционера које познајем преко наших мрежа. Ово мора да престане!
Само ти то можеш зауставити!
Довољно деце је постало жртва ове варварске псевдонауке.
Молим те, нека ово буде твоје последње упозорење! Хвала.