Az INITIATÍV A liechtensteini érdekképviselet meghívást kapott egy tájékoztató rendezvényre
a WHO világjárványügyi egyezmény témájában Philipp Kruse ügyvéddel 2024. február 7-én.
INITIATÍV A a kezdetet, az újraértékelést és a tisztázást jelenti.
Philipp Kruse előadásában a világjárványról szóló szerződés és a nemzetközi egészségügyi
szabályozás közötti kapcsolatokat vizsgálja.
Ennek során egyszerűen és világosan elmagyarázza, hogy mi forog kockán, különösen a
nemzetközi egészségügyi szabályozás változásai miatt.
Szeretném nagyon szépen megköszönni ezeket a kedves bemutatkozó szavakat és a szívélyes fogadtatást.
Azzal szeretném kezdeni, hogy nagyon nagy megtiszteltetés számomra,
hogy ma este beszélhetek Önökhöz.
Ma itt van velünk Liechtenstein örökös hercege.
Őfelsége, köszönöm szépen, hogy időt szakított arra, hogy ma este itt legyen.
Nagy megtiszteltetés számomra, hogy ezt közelebb hozhatom Önökhöz.
De az is nagy megtiszteltetés számomra, hogy a liechtensteini parlament számos tagja,
azaz a nép képviselői is itt vannak, hogy képet kapjanak erről a kérdésről.
És végül, de nem utolsósorban, szeretném melegen üdvözölni Önöket, akik idejöttek, és
köszönöm a témához való nyitott hozzáállásukat.
Hadd mondjam el előre, hogy a ma esti program címe: WHO világjárványügyi szerződések.
És természetesen ez arra a két jogi eszközre vonatkozik, amelyekről jelenleg tárgyalnak.
2021 végén, majdnem két évvel a világjárvány kezdete után a WHO és tagállamai úgy döntöttek, hogy több
hatáskört adnak át a WHO-nak, mert úgy vélték, hogy 2020-ban, 2020 elején az egész világ
felkészületlen volt a COVID-19 jelenségre, és a WHO túl gyengén reagált.
Ezt követően rendkívüli közgyűlést hívtak össze decemberben, 2021. december elején, ahol döntés
született arról, hogy két munkacsoport révén két különálló jogi eszközről tárgyalnak és adnak ki
két külön jogi eszközt, amelyek egy új WHO-struktúra, a WHO kibővített hatáskörének pilléreit jelentik.
Ezért kell mindig két szerződésről beszélnünk.
Az egyik a világjárványról szóló szerződés, amely most mindenki ajkán van, egy ténylegesen új szerződés,
amely korábban nem létezett, és amelyhez kétharmados többségre van szükség az Egészségügyi
Világközgyűlésen májusban, ha szavazásra kerül.
A másik egy meglévő nemzetközi szerződés kiigazítása.
Ezek a nemzetközi egészségügyi előírások.
A nemzetközi egészségügyi előírások szintén nemzetközi jogi szerződésnek minősülnek.
És mivel a WHO alkotmányának logikája szerint ezek a nemzetközi egészségügyi előírások csak technikai
iránymutatások, a WHO akkori alkotmányába beleírták, hogy az ilyen egészségügyi iránymutatásokhoz csak a
WHO Világközgyűlésének egyszerű többsége szükséges.
Jövő májusban tehát egyszerű többséggel, automatikus hatálybalépés következményeként.
Nos, ez azért különösen aggasztó, mert éppen ezekben a ténylegesen technikai egészségügyi szabályozásokban
rögzülnek a legsúlyosabb változások, sokkal erősebb változások, mint a világjárványügyi szerződésben.
Ezért az idő rövidsége miatt ma este kizárólag a nemzetközi egészségügyi szabályozás kiigazításainak
legerősebb hatásaira fogok szorítkozni.
Ez azt jelenti, hogy nem fogok technikai megjegyzéseket tenni az új világjárványügyi
szerződéssel kapcsolatban, hanem a nemzetközi egészségügyi szabályozások
kiigazítására fogok összpontosítani.
Nagyjából hallottad, hogy ki vagyok.
Svájcban, Bernben szereztem ügyvédi képesítést.
Svájci vagyok, svájci katonai szolgálatot teljesítettem, 1997 óta ügyvéd
vagyok, adójogra szakosodott gazdasági ügyvéd, és 2020 végén döntöttem a javamra:
Szeretném a magam részéről hozzájárulni az állami intézkedések bírósági eljárásokon keresztül
történő felülvizsgálatához, az észérveken alapuló diskurzushoz, az alkotmányos diskurzushoz.
Így két évvel ezelőtt egyre jobban kezdett érdekelni a WHO, ezért is szakosodtam erre a területre.
Elmondhatom azonban, hogy ez egy pro bono tevékenység, de nagy megtiszteltetés számomra, amikor
beszélhetek a parlamenti képviselőkhöz, a politikusokhoz és az érdeklődő polgárokhoz is.
És most, mivel tényleg csak rövid időnk van, egyenesen medias resbe megyünk.
E nemzetközi egészségügyi szabályozások legfontosabb, leglényegesebb
kiigazítási javaslataira összpontosítok.
Ezt követően pedig elmondom az alkotmányos értékelésemet, és a végén a kérdéshez is hozzászólok:
Ki finanszírozza valójában ezt az Egészségügyi Világszervezetet?
És hol vannak a hajtóerők?
Maguk az államok finanszírozzák a WHO-t a hozzájárulásukkal, vagy más erők is működnek?
A Nemzetközi Egészségügyi Szabályzat (IHR)
Ha a WHO honlapjára lép, valahogy így néz ki (a honlap képe látható).
Hat területen látunk különösen aggasztó kiigazításokat.
Hat területen - egyenként végigmegyek rajtuk.
Nem minden terület ugyanannyi időt vesz igénybe, az első három kicsit
többet, az utolsó három kicsit kevesebbet.
Szeretném megmutatni mindazt, amit bemutatok Önöknek, láthatják ezekből az egészségügyi előírásokból.
Ezt felolvashatja.
Ezt nem én találtam ki.
És persze a tárgyalási státuszról is lehet beszélni:
Újra és újra olvashatjuk, amikor hivatalos képviselők, mint például Nora Kronig diplomata a Neue
Zürcher Zeitung 2023. december 5-i számában megjelent interjúban nyilatkozik erről:
Ezek a jelenlegi kiigazítási javaslatok nem mérvadóak.
Nézze, tárgyalunk és folytatjuk a tárgyalásokat az Egészségügyi Világközgyűlés kezdetéig, és
beszélnünk kell arról, hogy mi lesz akkor elérhető, miről fogunk akkor szavazni.
Persze nem teljesen téved.
A tárgyalások folyamatban vannak, és sok kiigazítás lesz.
De ezek a területek itt maradnak.
És miért?
Mert az államok állandóan erről beszélnek.
És szeretném megragadni ezt az alkalmat, hogy ezt elmondjam Önöknek.
Ezek az új WHO-rendelet sarokkövei.
És jövő májusig nem is tűnnek el.
Most az első pont:
A különböző záradékokból láthatjuk, hogy a WHO főigazgatója, Dr. Tedros masszívan bővíti
a szükségállapot kihirdetésének lehetőségeit.
Számos rendelkezés van, amelyekkel ezt felismerhetjük.
Más szóval, ha valaki jogosult közegészségügyi vészhelyzetet kihirdetni, ezt mondta nekem a
szövetségi bíróság az összes eddigi bírósági ügyemben:
Világjárvány idején a hatóságoknak széles mérlegelési jogkörük van, és mi szövetségi bíróságként nem
avatkozhatunk bele ebbe a mérlegelési jogkörbe, kivéve, ha bizonyított, hogy a
hatóságok a WHO-val ellentétesen jártak el.
Tudod, hogy ez mit jelent?
Ez azt jelenti, hogy a svájci szövetségi bíróság eddig úgy foglalt állást, hogy
Amíg nemzetközi egészségügyi vészhelyzet van, a WHO joga érvényes.
Ez volt a múlt.
Jó, és ez a jövőben még fontosabbá válik.
Így néz ki a dokumentum, ha rákeres az interneten.
A kiigazítási javaslatok körülbelül december 1. óta nyilvánosak, 2022. november 30. óta.
Ezt követően 2023. február 6-án újra kiadták őket, valamivel szebb formában, azonos tartalommal.
Más szóval, mindaz, amit most önöknek bemutatok, már több mint egy éve az asztalon
van, és a nyilvánosság számára is elérhető.
Tehát itt van ez a nemzetközi egészségügyi vészhelyzet, mi a jogalapja ennek a
nemzetközi egészségügyi vészhelyzetnek?
Egyébként: nemzetközi aggodalomra okot adó közegészségügyi vészhelyzet PHEIC.
És mivel egy kicsit szorít minket az idő, talán a PHEIC-ről vagy a nemzetközi
egészségügyi vészhelyzetről fogok beszélni.
Ez pedig már 2007 óta jogilag kötelező érvényű az egészségügyi
szabályozásban, amelyet a 12. cikk rögzít.
Ez már korábban is létezett.
Ennek alapján 2020. január 30-án kihirdették a koronavírus-járványügyi vészhelyzetet.
Ezt 2023. május elejéig fenntartották.
Ez három év és három hónap, volt egy globális egészségügyi vészhelyzet.
Például az egyébként nem létező vakcinák sürgősségi engedélyezése szükségállapothoz kötött.
Ez a jelenlegi jogi helyzet.
Mi újság?
Ide másoltam a szövegből - most már nem csak egy nemzetközi globális egészségügyi vészhelyzetnek
kellene lehetségesnek lennie, hanem egy regionális egészségügyi vészhelyzetnek vagy egy
egészségügyi vészhelyzet előkészítő szakaszának is.
Lehet, hogy ... Vannak más rendelkezéseink is, pontosan ezekben az adaptációkban, ahol ez áll:
A potenciális veszélyek, amelyek még nem valósultak meg, szintén szükségállapotot eredményezhetnek.
Itt már láthatjuk, hogy ez egy kiterjesztés, de korántsem minden.
Ez a 12. cikk a 2. mellékletben egy döntési fát tartalmaz.
És ebben a döntési fában, úgymond, új pontok kerültek bevezetésre, amelyeknek önmagukban is
elegendőnek kellene lenniük, a korábbi megfogalmazás szerint, egy éve már az asztalon.
Például egy új altípus által okozott emberi influenza, azaz egy új altípus által okozott emberi
influenza lehet a globális egészségügyi vészhelyzet kihirdetésének előfeltétele vagy ürügye.
Vagy olyan súlyos fertőzés, amelynél nem zárható ki az emberről emberre történő átvitel.
Hol lehet egyáltalán kizárni az emberről emberre történő átvitelt?
Aztán ez az egész gondolat: One HEALTH, ez egy koncepció, ez egy egész gondolatmenet, amely
körülbelül 15 éve számos tudományos cikk tárgyát képezi, és amely végső soron azt feltételezi, hogy a
veszély, az egészségügyi veszély nem csak a vírusoktól származik, hanem a környezetből, az állatvilágból,
a biológiai sokféleség csökkenéséből is származhat.
Mindez nem vitatott.
De mindez okot, ürügyet adhat arra, hogy globális egészségügyi vészhelyzetet hirdessenek.
Más szóval, szélsőséges esetekben a CO2-szint emelkedése vagy a hőmérséklet emelkedése - Tedros már
nagyon egyértelmű nyilatkozatokat tett ebben az irányban - szerinte megalapozhat vagy ürügyül
szolgálhat egy globális egészségügyi vészhelyzethez.
Azt mondják: magasabb a hőmérséklet, több a szívroham, mert több a szívroham,
egészségügyi intézkedéseket kell bevezetnünk.
Vagy tavaly nyáron láttad: Németországban a sürgősségi fűtési tervek.
Ez mit jelent?
Ez azt jelenti, hogy a világjárvány és így a vészhelyzet kihirdetésének előfeltételeinek - én azt
mondom, ürügyeinek - listája a végtelenségig bővül.
Ezt már nem lehet leszűkíteni.
Mi így hívjuk, a jogászok önkénynek.
Amikor azt mondhatod, hogy bármilyen okból: Mától ismét szükségállapot van, határok nélkül.
Hiányoznak az egyértelmű előírások.
Gyakorlatilag minden alkotmányban tiltja az önkényt.
Az abszolutista uralkodók önkényét pedig a törvényesség elvével helyettesítettük.
Ez azt jelenti, hogy világos előírásoknak kell létezniük, és
lehetővé kell tenni azok ellenőrzését is.
Ez az első kritikai pont.
Ki védi meg végül - ki nyomja meg a stop gombot?
Ki mondja meg, hogy mikor nincs már szükség világjárványra?
Ki tudja megmondani?
Senki, kivéve, ha az Egészségügyi Világközgyűlés összeül és követeli.
Ezek tehát minden demokratikus alkotmány néhány alapvető eleme, amelyeket ez érint.
Erre a végén, az általános értékelésemben még visszatérek.
A lényeg az, hogy minden országban, akár Liechtensteinben, akár Svájcban, az alkotmányunknak
vannak olyan alapvető elemei, amelyek előfeltételei annak, hogy egyáltalán demokráciánk legyen.
És felismerhetőek, meghatározhatóak, akárcsak az emberek életfunkciói, mint például a
légzés, a vérkeringés, az immunrendszer és az alvás.
Ha egyszerűen csak kikapcsolja ezen elemek egyikét, az illető előbb-utóbb meghal.
Minden demokráciának vannak ilyen alapvető követelményei.
Menjünk tovább.
A médiában gyakran előfordul, hogy amikor ez szóba kerül, tagadják, vagy tagadják a
kijelentést: Ez az egész csak egy ajánlás.
Igen, a múltban talán így értették, és valójában, ha megnézzük a WHO alkotmányának 2.
cikkét, és elolvassuk ezt a hosszú listát, akkor erre a következtetésre jutunk:
A WHO nemzetközi tanácsadó szervezetként jött létre.
Szakértelmet, egy platformot biztosít, ezek a szakértők, és a tudást ott szerezheted meg.
Ez volt az alapkoncepció.
Miért mondom most azt, hogy ezek az ajánlások kötelező érvényűek?
A javasolt módosítások három cikkét idézem bizonyítékként.
1. cikk Meghatározási cikk
Eddig ezek az ajánlások [...] az ajánlásokat nem kötelező erejűnek minősítették.
Nem kötelező, mint karakterjellemzőt törölni kell vagy kell.
A jelenlegi javaslat már egy éve napirenden van.
Ez az első pont. Ezután a javaslatok második eleme: A 13. cikk
Azt mondja - közvetlenül lefordítom -, hogy a szerződő felek elismerik a WHO-t mint vezető vagy irányító és
koordináló hatóságot, és - itt jön - ([...] kötelezik magukat, hogy követik [...] = angol jogi nyelven):
Ön vállalja, hogy követi a WHO ajánlásait.
Ön vállalja, hogy betartja ezeket.
Ha aláír egy ilyen szerződést, akkor az a nemzetközi jog értelmében kötelezettséget jelent.
Persze, igen, tovább megyek. Rátérek a következő pontra.
cikk Meglévő cikk, de néhány kiegészítéssel.
Eddig csak az egészségügyi intézkedésekkel kapcsolatban hangzott el, amelyek még nem voltak
ajánlások formájában, hogy ezeket a tagállamoknak [...] haladéktalanul
kezdeményezniük és befejezniük kell [...].
És most még mindig ebben a cikkben írnak:
Mi a helyzet az ideiglenes és állandó ajánlásokkal, amelyek korábban tisztán nem voltak kötelező erejűek?
Ők... [...] haladéktalanul kezdeményezni és befejezni kell őket.
El kell kezdeni, el kell kezdeni és késedelem nélkül be kell fejezni.
Nagyjából ez a terminológia a hadseregben, a katonaságnál.
Azonnali kivégzés, indulj!
Ez egy parancs.
A bizalom elve szerint értelmezett - szerződések, a nemzetközi szerződéseket a bizalom elve
szerint értelmezik - azaz a nemzetközi szerződések jogáról szóló bécsi egyezmény szerint.
Mindent gyönyörűen megmagyaráz.
Egy értelmes ember nem értheti ezt másként, mint parancsként.
Röviden, csak három cikket említettem. Vannak más jelzések is.
Az egész dolog, ha egy állam jogilag kötelezővé teszi, akkor az a nemzetközi jog szerint kötelezettség.
Miért? A meglévő egészségügyi rendeletek 18. cikkében van egy katalógus a lehetséges ajánlásokról,
amelyeket korábban nem szántak kötelező érvényűnek.
És itt aláhúztam azt, ami engem különösen aggaszt.
Nevezetesen az az ajánlás, hogy egy állam előírhatja a védőoltást vagy egy másfajta
elővigyázatossági intézkedést, a profilaxist.
Vagy itt például karantént vagy más egészségügyi intézkedéseket vezetnek be a gyanúsítottakkal szemben.
Bárki, aki az elmúlt három év során követte a különböző rendeletek terminológiáját, beleértve a
svájci Covid-19 törvényt is, a rendeletekben, beleértve a járványügyi törvényt is,
egyébként: fertőzöttségre gyanús személyek.
Mindannyian azok voltak, amíg nem tudták bizonyítani, hogy immunizáltak, meggyógyultak
vagy negatív lett a tesztjük, vagy három G.
Két G pedig meggyógyult vagy beoltották.
Az összes többit fertőzöttségre gyanúsnak tekintették.
A fertőzöttséggel gyanúsított emberekre pedig szigorúbb intézkedések vonatkoztak, ami
azt jelentette, hogy nem férhettek hozzá alapvető jogaikhoz vagy a közélethez.
Az ilyen embereket pedig mindenképpen karanténba kell zárni - Ausztráliában karantén táborokat építettek.
Ezek még nem kerültek széles körben üzembe helyezésre, de ez is lehetővé válik.
Nem mondom, hogy ez meg fog történni, de lehetséges lesz.
Igen, ez egy elkötelezettség.
Sokan aztán ezen a ponton azt mondják: "De ezt nem fogják betartatni.
A katonai végrehajtás nélküli kötelezettségvállalás senkit sem érdekel.
Igen, ez lehet, hogy helyes, ez a kijelentés a nemzetközi szokásjogi szerződésekre
vonatkozik, ahol halászati jogokról van szó.
Itt, ha az államok többsége úgy véli, hogy egészségügyi vészhelyzet van, akkor ennek az
államok többsége számára katonai összetevője van.
Akkor mit terveznek?
Először is, van egy végrehajtási bizottság, amelynek azt kell ellenőriznie, hogy az államok
valóban végrehajtják-e ezeket a kiigazításokat.
Ennek a bizottságnak jelentenie kell ezt a meg nem felelést az Egészségügyi Közgyűlésnek.
Aztán van egy megfelelési bizottság, amelynek hasonló a feladata, és erről jelentést kell tenniük az
Egészségügyi Közgyűlésnek, azaz az Egészségügyi Közgyűlés után mindenről az új javaslatok szerint.
A végrehajtás ellenőrzéséért pedig az illetékes egészségügyi közgyűlés felel, és döntéseket hozhat.
Mindent meg kell tenni, amit az Egészségügyi Közgyűlés többsége elhatároz.
És akkor lehet dönteni a szankciókról.
Tudja, hogy más összefüggésben is léteznek szankciók.
Akkor ne feledkezzünk meg arról, hogy vannak más átfogó szervezetek, például az ENSZ.
Az ENSZ is felléphet a jogsértő tagokkal szemben.
Aztán ott vannak a szokásos kereskedelmi szankciók, például az uniós
szankciók vagy az utazási korlátozások.
Röviden, a csavarokat meg lehet majd húzni.
Ez nagyon érzékeny lehet, még akkor is, ha nem egy katonai hadsereg támadhat, mert egy állam nem.
És végül, de nem utolsósorban ne feledkezzünk meg a Világbankról sem.
A Világbank jelentős szerepet játszik a WHO finanszírozásában.
A Világbank is döntő szerepet játszhat a politika befolyásolásában azáltal, hogy egész
országok számára szigorítja a hitelfeltételeket.
Rendben, tehát, időközi következtetés: új kötelező erejű ajánlások.
Ez azt jelenti, hogy a WHO maximális mozgásteret kap, itt is a de facto végrehajtó
hatalommal történő felülvizsgálat lehetősége nélkül.
Nem azt mondom, hogy a WHO közvetlenül karantént rendel el, de a WHO egyszerűen azt mondja:
Karantént javasolunk minden olyan államban, ahol a teszt során ilyen vagy
olyan százalékos küszöbértéket érnek el.
És az állam azt fogja mondani: elértük ezt a küszöböt, pontosan ezzel a teszttel
teszteltük, és nem akarjuk megszegni a nemzetközi jog szerinti kötelezettségünket.
És ez így működik. Olyan, mint egy dominójáték.
Az elmúlt három év tapasztalatait figyelembe véve reálisan kell látnunk ezt a kérdést.
Igen, ez de facto azt jelenti, hogy a differenciált egyéni megoldások, ahogyan például
Dánia és Svédország bizonyos mértékig megtette, de facto lehetetlenné válnak.
A jogvédelem és a jogbiztonság megszűnik.
Eljutottam egy harmadik, nagyon központi ponthoz, ha nem a legközpontibb ponthoz.
Ezt már a múltban is nagyon világosan láthattuk, és bár már nem fenyeget bennünket közvetlen veszély a
Covid-19 részéről, a cenzúra még mindig uralkodik.
Ma is elég nehéz olyan cikket találni tudományos kiadványokban, még máshol is, például az NZZ-ben,
amely a WHO-tól eltérő álláspontot képvisel a PCR-teszt előnyeiről - mit mondhat, mit nem mondhat!
Egyszerűen úgy tűnik, hogy van egyfajta társadalmi konszenzus, hogy csak ez a vélemény létezik.
Tényszerű cenzúra vagy a WHO által ellenőrzött, legalábbis a jövőben a WHO jogilag felhatalmazást kap
arra, hogy ezt a fajta cenzúrát a saját kezébe vegye.
Hogyan ismeri fel ezt?
Itt még mindig a nemzetközi egészségügyi szabályok adaptálásának folyamatában vagyunk, javaslat: 44.
cikk, Littera h, amely egyszerűen kimondja, hogy az államoknak együtt kell működniük és támogatniuk kell
egymást a hamis vagy megbízhatatlan információk terjesztésének megakadályozásában, és támogatniuk kell
egymást a hamis információkkal szembeni fellépésben.
A Nemzetközi Egészségügyi Szabályzatban van néhány hasonló rendelkezés.
És most úgy tűnik, hogy az egész dolog olyan fontos a WHO és az ENSZ számára is, hogy ezt a logikát a
pandémiáról szóló szerződésben is rögzítették, a WHO Pandémiáról szóló szerződés 18. cikkében.
Ajánlom a média minden olyan képviselőjének, aki arra szorul, hogy információkat
terjeszthessen és szabad véleménycserét folytathasson, hogy olvassa el a 18. cikket.
Ez egy rémálom!
Itt a kommunikáció és a közvélemény tudatosítása címszó alatt az infodémia elleni küzdelem a cél.
A kifejezés lényege, hogy a hamis információ ugyanolyan veszélyes, mint
egy világjárvány, például egy vírus.
Tehát a téves információ az a vírus, amely ellen küzdeni kell.
Tehát a hamis, félrevezető vagy félretájékoztatás, a működési zavarok ellen fel kell lépni.
Ez egy nagyon aktív megbízatás az államok számára, nagyon aktív.
Ezt a logikát az ENSZ közleményeiben is megtalálják, utalok a tavaly szeptember 22-i, az ENSZ Közgyűlésen
kiadott nyilvános sajtóközleményre, amelyben azt mondták, hogy ez az egyik legnagyobb probléma.
A WEF különböző közleményei szerint az emberiség legnagyobb problémája ma a dezinformáció.
Úgy gondolom, hogy ha a tudósok nyílt színpadon, nyílt diskurzusban nézhetnek szembe
egymással, akkor nagy valószínűséggel rájönnek:
Mi itt a félretájékoztatás és a dezinformáció?
Nem azáltal, hogy elnyomjuk őket.
És ez egyszerűen elvezet a nagyon világos kérdéshez: Mi az emberiség néhány ezer éves felismerése,
mi az alapja minden jó döntési folyamatnak?
Legyen szó politikáról, üzletről, magánéletről vagy egy receptről.
Ez egy - az alapinformációknak helytállónak kell lenniük, és nem szabad manipulálni,
sem időnyomással, sem más manipulációkkal.
És vannak vészhelyzetek, ezt elismerem, én is szolgáltam a hadseregben - kilencszáz nap
katonai szolgálatot teljesítettem - nagyon élveztem, egyetlen napot sem bántam meg.
De egy bizonyos ponton a közvetlen fenyegetésnek vége lesz, és akkor lassan vissza kell térni
a normalitáshoz, az információ tekintetében is.
A tudományhoz szabad információra, nyílt vitára és manipulációmentességre van szükség,
különben nem lehet szabad és valódi tudomány.
A méltányos igazságszolgáltatás érdekében audiatur et altera pars (hallgassák meg a másik felet
is), és ez a demokrácia par excellence alapelixírje.
Ha ezt elveszítjük, akkor teljesen hiányzik a működő tudomány.
Akkor nem lehet tudomány, nem lehet demokrácia, nem lehet igazságos igazságszolgáltatás.
És lám, nincs bizonyítékunk arra, hogy ezek valóban biztonságosak lennének, még az oltási ajánlások
és kísérleti anyagok témakörében sem, amelyekről még nem rendelkezünk hosszú távú tanulmányokkal.
Ha az embereknek azt mondják: biztonságosak és hatékonyak, akkor egyszerűen tudnunk kell:
Van kötelező nemzetközi jog, amely a második világháború atrocitásainak ismeretében jött létre,
van egy nemzetközi egyezmény a polgári és politikai jogokról, a 7. cikk, van egy kötelező rendelkezés.
Ez a kötelező rendelkezés pedig kimondja, hogy senkit sem lehet orvosi vagy tudományos
kísérleteknek alávetni önkéntes beleegyezése nélkül.
Sokan vannak, akik azt mondják: miről beszélsz, hol voltak kísérletek, ez nem összehasonlítható.
Nos, nézze meg ezeket az anyagokat - itt nem ez a téma -, de ha nem tesztelték elég hosszú ideig, és fogalma
sincs a tényleges hatáserősségről, a tényleges hatásról, a nem-hatásról és különösen a
káros hatásról, akkor ez kísérleti jellegű.
És ez még közveszélyhelyzet esetén is érvényes, ez kötelező nemzetközi jog.
Ezt mindenképpen szem előtt kell tartani, amikor beavatkozunk a szabad tájékoztatásba.
Ez a beavatkozás a legsúlyosabb értelemben alkotmányellenes.
És csak emlékeztetőül: bármelyik országba is megyünk, találunk olyan legfelsőbb bírósági ítéletet és
rengeteg esetjogot, amely kimondja, hogy a véleményszabadság és az információszabadság
a demokratikus közösség nélkülözhetetlen és alapvető funkcionális elemei közé tartozik.
Nem lehet fenntartani a demokráciát, ha azt kezdjük csinálni, ami ma is van, a
vélemények korlátozását, elhalványítását - és ez az újraértékelésre is vonatkozik.
Ha nem engedik meg az újraértékelést, akkor ez a totalitárius fejlődés
bizonyítéka - és ennek véget kell vetni.
És most már a rövidebb témákhoz jutok, már majdnem kész vagyok.
Ne aggódj, nem fogom túlzásba vinni, egyértelmű utasítást kaptam.
Szóval, ezt itt nagyon gyorsan elmondtuk.
Nincsenek olyan korrekciós mechanizmusaink a tagállamok számára, amelyek
lehetővé tennék a gyors és gyors korrekciót.
Például, hogy azt mondjuk: Várjunk csak, tényleg globális egészségügyi
vészhelyzet van? Talán a Covid-22? Állj!
Itt nincs mód a gyors leállítás gomb megnyomására, vagy a WHO ajánlásainak gyors megnyomására -
ami például egy anyag vagy egy vírusveszély mérése lehet az adott Test-X-szel - nincs ilyen.
Honnan származik ez?
Igen, nem csoda, hiszen a WHO eddig csak tanácsadó, tájékoztató jellegű volt.
Ehhez nincs szükség korrekciós mechanizmusra.
De ha most elkezdünk új hatásköröket adni a WHO-nak, hogy jogilag kötelező erejű jogkörökkel
ruházzuk fel, akkor ezt automatikusan a következőkkel kell összekapcsolni: korrekciós mechanizmus.
- Ellenőrzések és egyensúlyok, ez a legnormálisabb dolog a világon.
Azt kérdezem magamtól: miért nem beszéltek erről olyan régóta, miért nem kezdték el még ma sem megvitatni?
Tehát nincsenek korrekciós mechanizmusok, és ahol nincs semmi, ott a
szerződéssablonokból sem tudok semmit felmutatni.
Aztán az elszámoltathatóság, a teljes mentelmi jog, ami ugyanebbe a dologba tartozik.
A WHO eddig csak tanácsadói szerepet töltött be.
De ha megengedik nekik, hogy azt mondják: És ha ez kárt okoz a tagállamoknak, a gazdaságoknak, az
embereknek, holott fel kellett volna ismerni, hogy a szükségállapot feltételei soha nem
álltak fenn, akkor felelősségről kell beszélnünk.
Ellenkezőleg: teljes mentesség, mint korábban, és adómentesség.
Ha pedig az alapvető jogokról kérdeznek - hadd fogalmazzak így:
Eddig a pontig, ha ezt látjuk, akkor nem igazán érdekelhet bennünket, hogy a tagállamok most
fügefalevélként egy nagy elkötelezettséget írnának-e az alapvető jogok mellett a meglévő 3. cikkbe.
Ezt kihúztad, vagy azonnal megmutatom, vagy nem.
Miért?
Ha felállítanak egy ilyen rendszert, ha azt mondják, hogy lehetővé teszik egy személy számára, hogy egy
egyszerű ujjcsettintéssel, szó szerint belelehet a mikrofonba, Genfben, sajtótájékoztatón és belelehet
a mikrofonba: Újabb egészségügyi vészhelyzet van.
Ennyi elég, nincs szükség bizonyítékra.
Ha aztán megengedik ennek az embernek, hogy ajánlásokat tegyen, amelyekről nagyon jól tudja, hogy
a tagállamoknak végre kell hajtaniuk, és ha aztán megengedik ugyanennek az embernek és kis csapatának,
hogy meghatározza, mit olvassunk az újságokban, akkor a bíró semmi mást nem fog
olvasni, és ugyanazt fogja mondani, mint korábban:
Járványok idején a hatóságoknak nagyobb mérlegelési mozgásteret kell biztosítani, és amíg a
WHO ajánlásain belül maradnak, nekünk, bíróságoknak nincs lehetőségünk beavatkozni.
Pontosan!
Ez azt jelenti, hogy a bírósági felülvizsgálat egyszerűen kikapcsol.
Addig írsz, ameddig csak akarsz: Az alapvető jogok védelmét garantálni kell.
Igen, milyen alapvető jogokat kellene megvédenünk?
Mindez a WHO ajánlása szerint.
És ez volt az eddigi tapasztalat.
Mindazonáltal röviden bemutatom önöknek ezt a rendelkezést, amely egyszerűen botrányos.
Igen, tisztában vagyok azzal, hogy maga a WHO szakértői csoportja
bírálta ezt a rendelkezést, és azt mondta:
Nem lehet nélkülözni az alapvető jogokat - soha nem szabad hangsúlyozni
az alapvető jogok alárendelt védelmét.
De a tény az, hogy itt: E rendeletek végrehajtása a méltóság, az emberi jogok és az alapvető
szabadságok teljes tiszteletben tartása mellett történik, és ezt ma is hangsúlyozom, ezért mondom:
Szégyellje magát, Dr. Tedros, és szégyellje magát, Nora Kronig asszony.
Azt kellett volna mondaniuk, ebben az interjúban azt kellett volna mondaniuk:
Igen, az NZZ és nagyrabecsült olvasóink, mi is nagyon dühösek voltunk emiatt, és egy dolgot mondhatok:
Mi, Svájc, nem írjuk alá ezt a szerződést, amíg ez áll benne.
Nem tették, ezért: szégyelljék magukat.
Ezt így kell mondanom, ez nem lehetséges, egyáltalán nem lehetséges, még mindig ott van.
De még ha ez meg is fordulna, mint mondtam, az általános rendszer miatt - amely olyan,
mint egy hatalmi mechanizmus - végül nem alakulhat ki az alapvető jogok hatékony védelme.
Igen, ki védi az emberi méltóságunkat?
Alkotmányos értékelés? Azt mondtam:
A demokráciának, minden demokráciának, minden alkotmányos rendnek vannak
nagyon-nagyon lényeges alapelemei, függetlenül attól, hogy milyen országban vagyunk.
Ha csak egyet is elveszünk közülük, a demokrácia összeomlik.
Az első hárommal kezdem.
Láttuk az információszabadságot és a cenzúra tilalmát.
Ez minden demokrácia egyik abszolút pillére, amelyet megkarcolnak.
Már csak ezért is fel kell mondani ezeket a szerződéseket.
Talán rájöttek, hogy ez mennyire fontos a WHO, az ENSZ, a WEF és egyébként az EU számára
is, a digitális szolgáltatásokról szóló törvény.
Úgy tűnik, hogy a modern társadalom, a modern vezetés és elit attól függ, hogy
a cenzúra eszközeivel kell-e operálnia.
Milyen messzire jutottunk?
Igen, akkor a második: egyszerűen egészségügyi vészhelyzetet hirdetnek ki, vagy önkényesen, normák
nélkül adnak ki ajánlásokat, anélkül, hogy egyértelmű szabályokhoz vagy szükségszerűséghez,
a demokrácia elvéhez ragaszkodhatnának.
Igen, és az a demokratikus elv is, hogy az emberek maguk dönthessenek.
Milyen jogállamban élünk egyébként?
Szólnia kell a legfontosabb megszorításokba.
Ha már hat hónapig, hat hónapig - sok országban ez volt a helyzet - nem mehetnek sehová ezek
nélkül a tesztek nélkül, akkor lassan a demokratikus legitimáció kérdésévé válik.
És az emberek, hogyan artikulálják magukat egyáltalán, ha ők is tájékozatlanok, félreinformáltak.
Ha a túlnyomó többség őszintén hisz:
Olyan szélsőséges veszélyben élünk, hogy nincs más választásunk,
minthogy mindannyian beoltassuk magunkat.
Más szóval, az emberek hamisítatlan döntéshozatala máris manipulálódik az
információszabadság által, ami végső soron a demokrácia elvének súlyos aláásásához vezet.
A hatalmi ágak szétválasztása és a hatáskörök gátlása, én mondtam.
Amint meghallja a világjárvány szót, a Szövetségi Legfelsőbb Bíróság leállítja tevékenységét, és a
tényleges tevékenységi körében már nem hatékony.
Kísérteties volt számomra.
Nagyon sok eljárást lefolytattam, és nem született végleges ítélet.
Egyszerűen azt mondták nekünk: nem érdekelnek minket a bizonyítékok.
Egyébként sikerült egy kivételt jelentenem:
A Szövetségi Legfelsőbb Bíróság 2021. novemberi határozata, a Szövetségi
Legfelsőbb Bíróság valójában azt mondta:
Igen, mindannyian láttuk a PCR-tesztekkel kapcsolatos bizonyítékok tömkelegét, nem kellett volna
mindezt bemutatnia, általánosan közismert, hogy a PCR-teszt nem alkalmas egy betegség bizonyítására.
Ez a 2C_228/2021 határozatban szerepel - erről ott olvashat.
Aztán ott van a hatalmi ágak szétválasztása, az emberi jogok hatékony védelme,
amely mindig a hatékony védelemről szól.
Nézze, ha ez egyszerűen valahol deklarációként szerepel - tudom, hogy a pandémiás szerződésben x
helyen szerepel -, akkor nem kell elmondania nekem.
A döntő tényező a következő:
Megbízhatónak kell lennie! (németül: gyakorlatilag megbízhatónak kell lennie), Es muess eifach verhebe!
És nézd meg, mit tettek az öregekkel.
Nem akarom tisztázni vagy felhozni a régi történeteket, de ez egy nagyon-nagyon súlyos téma volt - nézd.
Elmondhatom, hogy attól a pillanattól kezdve, hogy beadtam az első bírósági keresetet és
interjút adtam, az emberek azt hitték, hogy én vagyok Svájc nemzeti sürgősségi központja.
A telefon folyamatosan csörgött, és ezekről az élményekről könyveket tudnék írni.
Az embereknek ezt el kellett viselniük, hogy megvédjenek másokat.
Ez az időseket érintette, és azokat érintette, akiknek nem mondták el az igazságot az mRNS-injekció előtt,
és akiket most cserbenhagynak, hadd fogalmazzak így.
És egy másik kulcsszó: szuverenitás:
És itt mindazokhoz szólok, akik felelősséget viselnek ilyen időkben, akiknek felelősséget kell vállalniuk.
Feltételezem, hogy minden szuverenitás, minden állami szuverenitás azt akarja, hogy a saját
ítélőképességére, a saját szakértőinek az ítéletére támaszkodhasson, és nem akarja, hogy
örökké, örökké megmondják neki, hogy mit tegyen, amikor rájön, hogy másképp is megtehetnénk.
Ennél enyhébb intézkedésekkel még hatékonyabban is védekezhetnénk.
Vagy lassan elkezdhetnénk törődni a fiatalokkal, és a világjárvány elleni küzdelemről visszairányíthatnánk
erőforrásainkat a fiatalok fejlesztésére, az iskolai oktatásra vagy a megfelelő orvosi
kezelésre, a megfelelő egészségügyi rendszerre.
Egy államnak képesnek kell lennie arra, hogy valóban meghatározza saját prioritásait.
Ha elfogadjuk ezt a rendszert ezzel a két pandémiás szerződéssel, akkor ez már nem lesz
önmeghatározás, hanem felülről fog jönni a pandémiás felkészültség címén.
Így hát a végére kell érnem.
Nagyon fontos - ezzel a képpel foglalom össze:
A trójai faló képe.
A nemzetközi egészségügyi szabályokat alkotmányosan - a WHO alkotmánya - olyan technikai, kisebb jelentőségű
szabályozási rendelkezésekként fogalmazták meg, amelyeket az Egészségügyi Világközgyűlés egyszerű
többséggel egyszerűen át lehet, át kell bólintani.
És most olyan dolgokat tesznek bele, amelyeket az Iliászban vagy ebben a trójai
történetben - mint a trójai faló - olyan dolgokat, amelyek rendkívül károsak.
Nagyon fontos, hogy ezeket a nemzetközi egészségügyi előírásokat aszerint vizsgáljuk, hogy mi van bennük.
Kérdezzen képviselőként, a nép képviselőjeként vagy emberként:
Milyen következményekkel jár ez végül számunkra? A demokráciára, az egészségünkre, a gazdaságra?
Aztán kezelni kell.
Más szóval, nyilvános vitára van szükségünk, szavazásra, természetesen minden parlamentben, és
mindenekelőtt olyan médiamegjelenésekre, amelyek végre tükrözik mindezeket a
pontokat, és tudatosítják az emberekben.
Jól van.
Nagyon fontos, hogy folyamatosan vizsgáljuk a kérdést: Ki finanszírozza valójában a WHO-t?
A WHO weboldalán sok hatásos információt talál.
Körülbelül két évvel ezelőtt először hangsúlyozták és siratták nagyon világosan, hogy a WHO kétéves
költségvetésének mindössze 16-17%-át finanszírozzák a tagállamok rendes hozzájárulásaiból.
A WHO pedig - egyfajta koldusként - arra szorul, hogy valahonnan pénzt kapjon.
Ha közelebbről megnézed, kicsit másképp néz ki.
És ez itt van:
A rendes kötelező járulékok - most végeztem egy biztos becslést - ma még mindig kevesebb mint 20 százalékot
tesznek ki, ezt nevezik becsült járuléknak.
Azt mondják, hogy van egyfajta értékelés, adómegállapítás az egyes államok körülményei szerint.
A tagdíjakat ennek alapján számítják ki.
Tehát, és ez kevesebb mint 20 százalékot tesz ki, több mint 80 százalék az
önkéntes hozzájárulásokból származik.
Ezek több mint 80 %-a önkéntes hozzájárulás, 95 %-a, azaz gyakorlatilag 100 %-a egyértelmű
célmeghatározáshoz, célhoz kötődik, nagyon egyértelműen felhasználási előírásokkal, és
egy kis részük felhasználási előírások nélkül.
Ezt közvetlenül a WHO weboldalán láthatja, pontosan az imént említett számadatokkal.
Egyszerűen keressen rá például az Önkéntes hozzájárulások - Meghatározott, azaz a rendeltetés
pontos meghatározását tartalmazó kifejezésekre, illetve az Önkéntes hozzájárulások -
Tematikus, azaz a rendeltetés valamivel szélesebb körű meghatározását tartalmazó kifejezésekre:
Ezt mRNS-injekciókkal vagy vizsgálati módszerekkel vagy valami hasonlóval kapcsolatban kell használni.
Ez tematikus lenne.
A WHO azonban nagyjából nem szabad a felhasználás terén.
Hol játszik ez szerepet?
Bocsánat, kidobtam egy cikket az előadásból, de most emlékezetből idézem.
WHO alkotmány, van-e alkotmányos rendelkezés?
A 37. cikk pontosan azt a célt szolgálja, hogy megtiltja a WHO-nak, hogy a WHO demokratikus
folyamatán kívül bármilyen külső befolyásoló tényező nyomást gyakoroljon rá,
manipulálja vagy bármilyen módon ellenőrizze.
Nézzen utána, 37. cikk.
Tehát, amikor látják az önkéntes hozzájárulások ilyen nagy arányát, és ha egy oldallal
tovább mennek a WHO honlapján, és megnézik:
Ez itt a méretek szerint - a tényleges önkéntes hozzájárulások nagysága szerinti rangsorolás.
Tehát csak az önkéntes hozzájárulásokról van szó, amelyeknek pontos céljuk van.
Az első helyen Németország áll, valamivel kevesebb mint egymilliárddal, tehát 952 millióval, ami
persze nagyon kicsi, ezt nem lehet hátul elolvasni, tehát valamivel kevesebb mint egymilliárddal.
Ezután következik a Bill és Melinda Gates Alapítvány, amely nyilvánvalóan nem állam, és nem
követ semmilyen közjogi célt, 592 millióval.
A fő cél a védőoltások népszerűsítése, 0,6 milliárd.
Ezt követi az Egyesült Államok 0,45 milliárddal.
És akkor Bill és Melinda Gates ismét megjelenik, közvetve a GAVI Alliance ruhájába bújtatva.
Tudom, hogy ez egy kicsit túlzás.
Az Oltóanyag Szövetséget az államok támogatják, főként az államok.
De az alapítói befektetés, és különösen az irányításban, a vezetésben a Bill és Melinda Gates
Alapítvány nagyon meghatározó szerepet játszott.
Még ma is szinte azt mondhatnánk, hogy erre a dallamra táncolnak.
Ezt megteheti, össze kell adnia, ez egy érdekszövetség, amelynek egyetlen célja, hogy a
vakcinaanyagok egy nagyon speciális technológiáját támogassa, azaz kötelezővé nyilváníttassa.
És ha ezt összeadjuk, több mint egymilliárdot kapunk.
Ezek a számok konkrétan az asztalon vannak, és én bárki rendelkezésére állok, beleértve az újságírókat
is, hogy egy kicsit pontosabban, egy kicsit pontosabban elmagyarázzam a GAVI Szövetség hátterét.
De ragaszkodom hozzá, bizonyítható, hogy ez a két blokk összeadandó, és ezért kissé provokatívan eltúlzott:
Bill Gates közvetlenül és közvetve is a legnagyobb finanszírozó az önkéntes hozzájárulások területén.
És ez még nem minden.
Bill Gates 2019 januárjában interjút adott a Világgazdasági Fórumon, és maga mondta:
A legjobb befektetés - a befektetés megtérülése 1 a 20-hoz - a védőoltásokba való befektetés.
Erről ebben a cikkben olvashat:
A legjobb befektetésem 10 milliárdból 200 milliárd dollárnyi hasznot hozott. (A legjobb
befektetésem 10 milliárdból 200 milliárd dollár értékű hasznot hozott.)
És ez még nem minden.
Ezt nézze meg: Itt a Corona 2020 januárjában indul, itt 2020 januárjában, és a Corona előtt, 2019
szeptemberében Bill Gates befektet a Biontech-be 18 dollár 10 (18,10 dollár) részvényenkénti értéken,
szeptember körül, tehát három hónappal korábban.
Aztán jött az ismerős, érdekes módon több televíziós szereplés, éppen ettől az embertől, aki
nemcsak hogy masszívan reklámozza ezt a terméket, de azt is mondja, hogy igen:
Csak akkor vagyunk biztonságban, ha mindenki be van oltva.
Ez már - ez egy nagy szám.
És eladja egy olyan pillanatban, amikor ezek a részvények részvényenként
300 dollárt érnek, majd azt mondja:
Igen, eladtam őket, mert végül is nem olyan hatékonyak.
Igen, valójában nagyjából ugyanezt mondta:
Kicsit csalódtunk a hatékonyságban.
De a profitját, a 16,5-es tényezőt már meg is szerezte.
Az ilyesmit legalábbis a bennfentes kereskedelem címszó alatt kell vizsgálni.
Legalább az újságokban írni kell róla.
Hogyan lehetséges, hogy valaki, akinek a fő munkája az oltások népszerűsítése és eladása,
olyan nagyot kaszál, hogy mindent előre tud?
Nem kell ügyvédet átverni, és én sem hiszek neked.
Nos, végül is, egyszerűen csak szeretném felhívni a figyelmüket erre:
Nem ő az egyetlen.
Nem azt a benyomást akarom kelteni, hogy csak egy rosszfiú van, és ha bíróság elé visszük, akkor -
nem, egy rendszert, egy rendszer példáját akarom megmutatni, hogy itt gazdasági érdekek vannak.
Egész egyszerűen gazdasági érdekek vannak, és ezt a mindennapi életből tudjuk.
Ez valami teljesen normális dolog.
Csak egyeseknek kicsit nagyobb az alkupozíciójuk, kicsit nagyobb az anyagi erejük, mint másoknak.
És erre is vigyáznod kell.
Ezt átláthatóvá kell tenni.
Ez a 2020-as koronavírus világjárvány kezelésének is kulcsfontosságú része.
Egyébként a WHO feladata nem az egészségünk védelme, hanem sajnos inkább az, hogy szívességet
tegyen a befektetőknek, az oltóanyag-befektetőknek.
Mit tegyünk?
A legfontosabb dolog - ha emlékszel a diára -, hogy mi az alapja minden jó döntésnek?
Ezért, aki örökre megköti magát, vizsgálja meg, hogy szívvel a szívvel talál-e ...
A téveszme rövid, a megbánás hosszú.
Nem akarom a kilencszer okosat játszani.
Jobban szeretném, ha egyáltalán nem tartanék több előadást, hanem ha terjesztitek ezt a
tudást, ha továbbadjátok, és ha beszélgetést kezdeményeztek barátaitokkal és ismerőseitekkel.
És amikor ez a kérdés végre oda kerül, ahová tartozik, nevezetesen a parlamentekbe.
Amit itt mondtam... (a közönség tapsol)
... oda tartozik, oda tartozik, és ott zajlik a döntéshozatali folyamat.
És ez természetesen magában foglalja - a közérdek több mint bizonyított, a közérdek szinte elnyom
bennünket, ami azt jelenti, hogy ezt a médiában le kell ábrázolni, mindkét oldalon.
(a közönség tapsol)
És ez nem csak a liechtensteini emberek szubjektív érzése itt Trieszenben, hanem
elmondhatom, hogy minden országban, ahol eddig jártam, az emberek pontosan ugyanígy reagálnak.
Közvetlenül a bőröd alatt érzed, ez így van.
Ezzel a megjegyzéssel szeretném Önöket melegen üdvözölni az általam meglátogatott
országok demokratáktársaitól és embertársaitól.
Pontosan ugyanazt érezheted.
Ők nem összeesküvés-elméleteket gyártanak, nem szélsőjobboldaliak.
(a közönség tapsol)