Den 22. februar 2024 afgjorde en domstol, at journalisten Julian Assange, som sidder
varetægtsfængslet i Storbritannien, kan udleveres til USA.
Der står han til 175 års fængsel.
Assanges eneste tilbageværende mulighed er at tage sin sag til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Julian Assange bliver retsforfulgt i USA, fordi han har offentliggjort videoer og dokumenter på Wikileaks-platformen,
som dokumenterer amerikanske krigsforbrydelser.
I de seneste år har den tyske journalist Dr. Milosz Matuschek gentagne gange henvist til Assanges skæbne og betydningen af
hans sag for os alle i talrige tekster, podcasts og videoer.
Citat: De ønsker at statuere et eksempel med Assange:
Dette, kære journalister, er, hvad I vil blive udsat for, hvis I vover at afsløre
krigsforbrydelser eller andre beskidte gerninger.
... I den følgende rapport forklarer Dr. Matuschek, hvorfor sagen om Julian Assange i særdeleshed angår os alle og
kan tjene som en rollemodel for journalister verden over.
Man må forestille sig Wikileaks-grundlæggeren Julian Assange som en knækket mand i dag:
Flere år under trange forhold på Ecuadors ambassade i London, efterfulgt af tre års isolationsfængsling i
Belmarsh-fængslet*, som ifølge FN's særlige rapportør, Nils Melzer, var et tilfælde af psykologisk tortur;
og sidst, men ikke mindst, en endeløs, opslidende skueproces om udlevering til USA, som nu må betragtes som tabt.
Juridisk set er den juridiske proces i England næsten udtømt, og efter en sidste appel er den eneste tilbageværende mulighed at
gå til Strasbourg, til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Den endelige retssag i USA er nært forestående. 175 års fængsel for bl.a. spionage.
Det ville være en dødsdom for Assange.
Hvor meget kan en person holde ud?
Men man skal også tænke på Julian Assange som et symbol, som en indikator for frihed i Vesten.
Og i denne funktion som symbol er det ubrudt.
Vi kan aflæse pressefrihedens tilstand ud fra Assanges tilstand.
Og det er her, de amerikanske og britiske regeringer begår den mest spektakulære fejltagelse af alle:
De er i gang med at gøre Assange til martyr og sig selv til bødler og eksekutører.
Den måde, de behandler Julian Assange på - så hele verden kan se det - er en troskabsed til det vestlige værdifællesskab:
Humanisme, menneskerettigheder, retsstatsprincippet bliver ofret til fordel for magtpolitik.
Og regeringer verden over forholder sig tavse.
Den tyske udenrigsminister Baerbock, som har en baggrund i international ret og derfor er bekendt med torturbegrebet,
ønskede at udtale sig til fordel for Assange før valget.
Nu, hvor den sidder i regering, ser den pludselig ikke længere noget behov for handling.
De vil statuere et eksempel med Assange:
Dette, kære journalister, er, hvad I vil blive udsat for, hvis I vover at afsløre krigsforbrydelser eller andre
beskidte gerninger, som folk hellere ser skjult bag Arcana Imperii, statshemmelighedernes barriere.
Krigsforbryderne i Afghanistan og Irak, helt op til de øverste lag i USA's og
Storbritanniens ledelse, står uimodsagt den dag i dag.
Aggressionskrige er personligt mindre risikable end kritisk rapportering om dem.
Enhver, der ønsker at udfylde sin rolle som journalist så radikalt transparent som Assange i fremtiden, bliver nødt til at blive
stemplet som en fjende af staten og betragtes som næsten fredløs.
Assange-sagen er vor tids skandale, den mest synlige brutale uretfærdighed begået mod et individ,
det størst mulige forræderi mod vores egne værdier.
Jo tydeligere Julian Assange bliver gjort til martyr for pressefriheden, jo tydeligere bliver det for
alle, at demokratiet og retsstaten er opgivet her.
I et virkelig frit Vesten kan der pr. definition ikke være dissidenter;
Enhver, der forsøger at jage andre for at offentliggøre sande fakta, har tydeligvis skiftet side og
byttet demokratiet ud med en form for feudalt styre.
Enhver, der handler på denne måde, handler ud fra panik, hjælpeløshed og frygt for oplysning og ansvarlighed.
Jeg vil gerne skrive i familiebogen, hvad Emile Zola allerede vidste, da han udgav sin berømte J'accuse*:
Sandheden er på vej, og intet kan stoppe den.