Sva privatna imovina je u opasnosti da postane vlasništvo nekoliko velikih privatnih
banaka u slučaju sljedećeg finansijskog sloma.
Kao odgovor na ovu potpunu eksproprijaciju, zakoni su na nacionalnom i međunarodnom nivou promijenjeni iza leđa javnosti.
Visokopozicionirani finansijski insajder David Webb objašnjava i dokumentuje kako se to desilo u
svojoj nedavno objavljenoj knjizi, The Great Taking.
Štaviše, najrazorniji finansijski krah svih vremena je pred vratima.
Jednostavno rečeno: SVAKO bi uskoro mogao izgubiti SVE.
Ali David Webb također vidi priliku i predlaže održivo rješenje.
Molimo vas da pogledate njegove primjedbe u nastavku. Izvodi iz "Veliko oduzimanje" Davida
Zovem se David Webb.
Živim u Stockholmu, Švedska.
Upravljao sam javnim dionicama i na kraju hedge fondovima u razdoblju nakon azijske
financijske krize i uoči dot-com balona i njegovog sloma.
Kao dječak, svjedočio sam početku industrijskog kolapsa Clevelanda i odrastao sam s potrebom da shvatim što nas uništava.
Jer je moja porodica, koja je ranije bila vrlo sretna, sretna i dobrodušna porodica, duboko pogođena
time, i to je doslovno uništilo mjesto gdje sam odrastao.
Dakle, odlučio sam studirati ekonomiju i finansije.
Mislim da se razlikujem od drugih ljudi u finansijskom svijetu jer me novac zapravo ne zanima.
Oduvijek sam bio zainteresovan za razumijevanje stvari, i to mi je zapravo dalo prednost.
Razumio sam stvari koje drugi ljudi nisu razumjeli.
2008. godine svjedočio sam prvom stečaju brokera-posrednika .
Ono što me je šokiralo bila je činjenica da su računi klijenata ovog brokera-trgovca bili terećeni iz
stečajne mase brokera, što prije nikada ne bi bilo moguće.
Kroz historiju vrijednosnih papira, oni su bili pokretna imovina.
Pa sam počeo istraživati šta se možda promijenilo.
Time sam otkrio da je to nastalo zbog promjena u Jedinstvenom trgovačkom kodeksu u Sjedinjenim Američkim Državama.
Ovo je bilo promijenjeno u svih 50 saveznih država.
To je značilo da se moglo provoditi tiho tokom dužeg vremenskog perioda i da nije moralo biti
obavljeno na saveznom nivou, kako ne bi privuklo pažnju.
Ovo je stvorilo novi pravni konstrukt za zahtjev za sigurnost.
Zatim je 2005. godine došlo do promjene stečajnog zakona u Sjedinjenim Američkim Državama koja
je stvorila nešto što se naziva sigurno utočište.
I to zvuči dobro.
Ali Safe Harbor znači da osigurani povjerioci imaju sigurno utočište za preuzimanje imovine klijenata, i da čak i u slučaju
prevare mogu biti potpuno sigurni da će dobiti tu imovinu.
Samo najveće banke su ovlaštene da primaju depozite klijenata.
Dakle, ne želiš da se iko miješa i oduzima ti išta.
Samo oni će to uzeti.
Sistem je promijenjen tako da se vlasništvo prenosi na viši nivo i drži u objedinjenom obliku, posebno u krizi, kako
bi se zadovoljile zahtjeve sistema osiguranih povjerilaca.
A kada se to dogodi, ljudi koji su mislili da su se zaštitili, uključujući i najsofisticiranije institucije
i penzione fondove, više neće imati nikakvu zaštitu.
A osigurani povjerioci će zaplijeniti sve osnovne dionice i obveznice, čime će preuzeti kontrolu nad svim javnim društvima.
Oni su to osmislili na takav način da mogu uzeti stvari za sebe.
Možete prihvatiti sve vrijednosne papire kao kolateral od pojedinaca i kompanija koje nemaju nikakvih
neizmirenih kredita, već jasno i nedvosmisleno posjeduju sve.
Dopustite mi da vam dam analogiju kako bih ilustrirao užas ovog procesa:
Dakle, kupio si auto i platio gotovinom.
Misliš da si vrlo konzervativan.
Nemate dugova za automobil.
Ali, a da ti to nije jasno, diler i dalje drži tvoj auto kao kolateral.
To ti neće biti rečeno.
Diler koristi vaš automobil i sve ostale automobile koje je prodao kao kolateral za svoje zajmove i svoje poslovanje.
Sada trgovac propada.
I samo određeni osigurani povjerioci su ovlašteni odmah oduzeti vaš automobil i sve automobile koje
je diler ikada prodao bez ikakve sudske revizije.
Kad to ljudima objasnim, zabrinu se za svoje automobile.
Ovo nije o vašem automobilu.
Ovo je analogija za ono što se dogodilo.
Mnogo je gore nego da se radi samo o tvom autu, jer se doslovno radi o čitavom kompleksu vrijednosnih papira širom svijeta.
Stoga nije vaša insolventnost ta koja uzrokuje gubitak vaše imovine.
To je insolventnost ljudi koji su tajno koristili vaše vrijednosne papire kao svoju
imovinu, a da vas nisu obavijestili niti to otkrili.
To je pametna priča.
Dakle, da, promijenili su zakon. Izmijenili su Jedinstveni trgovački kodeks.
Ovo se događalo od 1994. godine nadalje.
Dakle, postojao je plan koji je tokom decenija bio proveden kako bi se to postiglo.
Zatim je pokrenut proces harmonizacije kako bi se ovaj model zakonski uspostavio širom svijeta.
I to su učinili putem EU.
Prva rasprava o ovoj temi u dokumentima EU datira iz 2002. godine.
U to vrijeme proces je započeo u razdoblju nakon dot-com kraha.
I EU je stvorila nešto što naziva "Grupom pravne sigurnosti".
I to također zvuči kao dobra stvar.
Međutim, pod time se misli na pravnu sigurnost osiguranih povjerilaca da zaplijene imovinu klijenata.
To je kao igra Monopolyja u kojoj se sav novac koji pripada svim igračima na ploči vraća banci.
A onda kažu: "Hajde da započnemo novu igru."
Polazimo od pretpostavke da mi imamo sve, a vi nemate ništa.
Pa, da li biste željeli posuditi nešto?
I to će CBDC biti, digitalni novac centralne banke.
Ljudima će biti veoma teško da odole korištenju CBDC-a jer doslovno neće moći jesti.
I zato je toliko važno unaprijed podići svijest kako bi ljudi razumjeli šta se dešava.
I da se ljudi mogu uključiti sve do najviših nivoa sistema.
Ima potencijal aktivirati visoko sposobne ljude, sve do vrha sistema.
Ima potencijal da ujedini ljude protiv ovog sistema.
Dakle, postoji glava zmije, ali sama ništa ne može učiniti; umjesto toga oslanja se na
mišić ispod glave zmije da učini sve umjesto nje.
A dio zadatka je prenijeti ovu svijest do ovog mišića.
Svi se moraju nositi s tim, čak i oni koji vjeruju da imaju moć i da mogu napraviti razliku.
I ovo se mora uraditi legalno.
Protiv toga se mora boriti zakonitim sredstvima.
Mislim, zamisli šta bi se desilo da sudije na važnim položajima saznaju za ovo.
Tužioci. Nikada nije bilo stvarne istrage o tome kako se ovaj prevarantski sistem može ukinuti.
I bit će načina da se ovo učini, jer je to samo konstrukcija.
Knjigu "The Great Taking" Davida Webba i duži dokumentarni film možete pronaći ovdje: TheGreatTaking.com