Při příštím finančním krachu hrozí, že se veškerý soukromý majetek stane majetkem několika velkých soukromých bank.
V reakci na toto totální vyvlastnění byly na národní i mezinárodní úrovni za zády veřejnosti změněny zákony.
David Webb, vysoce postavený finanční insider, ve své nedávno vydané knize The Great Taking
vysvětluje a dokumentuje, jak k tomu mohlo dojít.
Nejničivější finanční krach všech dob je navíc za rohem.
Jednoduše řečeno: KAŽDÝ může velmi rychle přijít o VŠECHNO.
David Webb však také vidí příležitost a nabízí schůdné východisko.
Podívejte se níže na jeho poznámky. Úryvky z knihy The Great Taking od Davida Webb.
Jmenuji se David Webb.
Žiji ve Stockholmu ve Švédsku.
Spravoval jsem veřejné akcie i hedgeové fondy v důsledku asijské finanční krize a v
období před dotcom bublinou a jejím splasknutím.
Jako chlapec jsem byl svědkem počátku průmyslového kolapsu Clevelandu a vyrůstal jsem s potřebou pochopit, co nás zničilo.
Protože mojí rodinu, která byla předtím velmi šťastná, šťastná a laskavá, to hluboce zasáhlo
a doslova to zničilo místo, kde jsem vyrůstal.
Proto jsem se rozhodl studovat ekonomii a finance.
Myslím, že se od ostatních lidí v tomto finančním světě liším, protože mi na penězích příliš nezáleží.
Vždycky mě zajímalo, jak věcem rozumět, a to mi vlastně dává výhodu.
Rozuměl jsem věcem, kterým ostatní lidé nerozuměli.
V roce 2008 jsem byl svědkem prvního bankrotu brokera-dealera.
Co mě šokovalo, byla skutečnost, že účty zákazníků tohoto brokera-dealera byly zaúčtovány do
konkurzní podstaty brokera, což by dříve nebylo možné.
Po celou dobu existence cenných papírů se jednalo o osobní vlastnictví.
Začal jsem tedy zjišťovat, co se mohlo změnit.
Zjistil jsem, že to bylo způsobeno změnami v Jednotném obchodním zákoníku (Uniform Commercial Code) ve Spojených státech.
To bylo změněno ve všech 50 státech.
Díky tomu mohla být prováděna v tichosti po dlouhou dobu a nemusela být prováděna na
federální úrovni, aby nevzbudila pozornost.
Vznikla tak nová právní konstrukce pro nárok na zajištění.
V roce 2005 došlo ve Spojených státech ke změně zákonů o úpadku, která zavedla tzv. bezpečný přístav (Safe Harbor).
To také zní dobře.
Bezpečný přístav však znamená, že zajištění věřitelé mají k dispozici bezpečné útočiště pro převzetí
majetku zákazníků a že si mohou být naprosto jisti, že majetek zákazníků získají i v případě podvodu.
Pouze ty největší banky jsou oprávněny přijímat finanční prostředky zakazníků.
Takže nechtějí, aby jim někdo zasahoval a něco jim bral.
Pouze oni si to vezmou.
Systém byl změněn tak, že vlastnictví je převedeno na vyšší úroveň a drženo ve formě balíčků, zejména v krizi,
aby byly uspokojeny nároky systému zajištěných věřitelů.
A až se tak stane, lidé, kteří si mysleli, že jsou chráněni, včetně nejsofistikovanějších
institucí a penzijních fondů, už nemají žádnou ochranu.
A zajištění věřitelé se zmocní všech podkladových akcií a dluhopisů, čímž získají
kontrolu nad všemi veřejnými společnostmi.
Zkonstruovali to tak, aby si mohli vzít věci pro sebe.
Můžete si vzít jako zástavu všechny cenné papíry od lidí a firem, které proti sobě nemají
žádné úvěry, ale vše jasně a jednoznačně vlastní.
Dovolte mi, abych vám jako analogii uvedl příklad, který ilustruje hrůzu tohoto procesu:
Takže jste si koupili vůz a zaplatili za něj v hotovosti.
Myslíte si, že jste velmi konzervativní.
Za auto nemáte žádné dluhy.
Ale aniž byste to věděli, prodejce stále kontroluje vaše auto jako záruku.
To vám nikdo neřekne.
Prodejce používá váš vůz a všechny ostatní vozy, které prodává, jako zajištění pro své úvěry a své podnikání.
Nyní je prodejce v úpadku.
A pouze někteří zajištění věřitelé jsou oprávněni okamžitě odebrat vaše auto a všechna auta, která kdy
prodejce prodal, bez jakéhokoli soudního přezkumu.
Když to lidem popisuji, bojí se o svá auta.
Tady nejde o vaše auto.
To je analogie toho, co se stalo.
Je to mnohem horší, než kdyby šlo jen o vaše auto, protože jde doslova o celý komplex cenných papírů na celém světě.
Ztrátu majetku tedy nezpůsobuje vaše neschopnost platit.
Jedná se o platební neschopnost osob, které tajně použily váš kolaterál jako svůj majetek,
aniž by vás o tom informovaly nebo to zveřejnily.
Je to propracovaný příběh.
Takže ano, změnili zákon. Změnili jednotný obchodní zákoník.
K tomu docházelo od roku 1994.
Existoval tedy plán, který byl realizován po desetiletí, aby se toho dosáhlo.
Následně byl zahájen proces harmonizace s cílem zakotvit tento model do právních předpisů na celém světě.
A to prostřednictvím EU.
Poprvé se o tom v dokumentech EU hovořilo již v roce 2002.
Tehdy byl proces zahájen v souvislosti s bankrotem dotcom.
EU vytvořila skupinu, kterou nazývá Skupina pro právní jistotu.
A to také zní jako dobrá věc.
Jde však o právní zajištění zajištěných věřitelů, kteří mohou zabavit majetek zákazníků.
Je to jako hra Monopoly, kde se všechny peníze ze všech figurek na hrací ploše vracejí zpět do banky.
A pak řeknou, pojďme začít novou hru.
Začínáme od základu, abychom my měli všechno a vy nic.
Chcete si něco půjčit?
A právě to bude CBDC, digitální měna centrální banky.
Pro lidi bude velmi obtížné odolat používání CBDC, protože doslova nebudou moci jíst.
Proto je tak důležité, abychom o tom informovali předem, aby lidé pochopili, co se děje.
A aby se lidé mohli zapojit až do nejvyšších pater systému.
Má potenciál aktivizovat velmi schopné lidi až na špičku systému.
Má potenciál sjednotit lidi proti tomuto systému.
Had má tedy hlavu, ale ta sama o sobě nic nedokáže, spoléhá se na svaly pod hlavou, které vše udělají za ni.
Součástí úkolu je toto uvědomění posunout až nahoru k tomuto svalu.
Takže se s tím musí vypořádat každý, včetně lidí, kteří věří, že mají moc a mohou něco změnit.
A to musí být provedeno legálně.
Je třeba proti němu bojovat zákonnými prostředky.
Představte si, co by se stalo, kdyby se o tom dozvěděli soudci na důležitých pozicích.
Státní zástupce. Nikdy nebylo skutečně prozkoumáno, jak lze tento systém podvodů zrušit.
A budou existovat způsoby, jak to udělat, protože je to jen konstrukt.
Knihu The Great Taking od Davida Webba a delší dokumentární film najdete zde: TheGreatTaking.com