Alle private aktiver er i fare for at blive overtaget af nogle få store private banker i det næste finanskrak.
Lovene blev bag offentlighedens ryg ændret nationalt og internationalt som reaktion på denne ekspropriation.
I sin nyligt udgivne bog The Great Taking forklarer og dokumenterer den højtstående
finansinsider David Webb, hvordan det kunne ske.
Desuden vil det mest ødelæggende finanskrak nogensinde være lige om hjørnet.
I klartekst: ALLE kan miste ALT meget hurtigt.
Men David Webb ser også en mulighed og tilbyder en gangbar vej ud.
Se hans kommentarer nedenfor. Uddrag fra Den store optagelse af David.
Mit navn er David Webb.
Jeg bor i Stockholm, Sverige.
Jeg forvaltede offentlige aktier og til sidst hedgefonde i kølvandet på den asiatiske finanskrise
og i opløbet til dotcom-boblen og dens bristning.
Som dreng var jeg vidne til begyndelsen af Clevelands industrielle kollaps, og jeg voksede op
med et behov for at forstå, hvad der ødelagde os.
Fordi min familie, som tidligere havde været meget lykkelig, en lykkelig, velvillig familie, blev dybt påvirket af det, og
det ødelagde bogstaveligt talt det sted, hvor jeg var vokset op.
Så jeg besluttede mig for at studere økonomi og finans.
Jeg tror, jeg er anderledes end andre mennesker i denne finansielle verden, fordi jeg ikke rigtig bekymrer mig om penge.
Jeg har altid været interesseret i at forstå ting, og det har faktisk givet mig en fordel.
Jeg forstod ting, som andre mennesker ikke forstod.
I 2008 var jeg vidne til den første konkurs hos en broker-dealer .
Det, der chokerede mig, var det faktum, at denne broker-dealers kundekonti blev belastet i mæglerens
konkursbo, hvilket aldrig ville have været muligt før.
I hele værdipapirernes historie har de været personlig ejendom.
Så jeg begyndte at undersøge, hvad der kunne have ændret sig.
Jeg fandt ud af, at det skyldtes ændringer i Uniform Commercial Code i USA.
Det var blevet ændret i alle 50 stater.
Det betød, at det kunne udføres stille og roligt over en lang periode og ikke behøvede at blive gjort på
føderalt niveau for at undgå at tiltrække opmærksomhed.
Dette skabte en ny juridisk konstruktion for et krav på sikkerhed.
I 2005 skete der så en ændring i konkurslovgivningen i USA, som skabte noget, der kaldes safe harbour.
Det lyder også godt.
Men safe harbour betyder, at de sikrede kreditorer har et sikkert sted at tage kundernes aktiver, og at de kan være helt sikre
på, at de vil få kundernes aktiver, selv i tilfælde af svindel.
Kun de allerstørste banker har tilladelse til at tage kundernes penge.
De vil altså ikke have, at nogen blander sig og tager noget.
Det er kun dem der vil tage det.
Systemet er blevet ændret, så ejerskabet overføres til et højere niveau og holdes i bundtet form, især i en krise,
for at opfylde kravene fra det sikrede kreditorsystem.
Og når det sker, vil de mennesker, der troede, at de var beskyttet, herunder de mest sofistikerede institutioner
og pensionsfonde, ikke længere have nogen beskyttelse.
Og de sikrede kreditorer vil beslaglægge alle de underliggende aktier og obligationer, hvilket
giver dem kontrol over alle offentlige virksomheder.
De har konstrueret det på den måde, at de kan tage tingene selv.
De kan tage alle værdipapirer som sikkerhed fra mennesker og virksomheder, der ikke har nogen
lån mod dem, men ejer alt klart og utvetydigt.
Lad mig give dig et eksempel som en analogi for at illustrere rædslen ved denne proces:
Du har købt en bil og betalt kontant.
Du tror, du er meget konservativ.
Du har ingen gæld til bilen.
Men uden at du ved det, kontrollerer forhandleren stadig din bil som sikkerhed.
Det vil du ikke få at vide.
Forhandleren bruger din bil og alle de andre biler, han sælger, som sikkerhed for sine lån og sin forretning.
Nu er forhandleren ved at gå konkurs.
Og kun visse sikrede kreditorer har tilladelse til straks at hente din bil og alle biler, som forhandleren
nogensinde har solgt, uden nogen form for retslig prøvelse.
Når jeg beskriver dette for folk, bekymrer de sig om deres biler.
Det handler ikke om din bil.
Det er en analogi til det, der er sket.
Det er meget værre, end hvis det bare handlede om din bil, for det handler bogstaveligt
talt om hele værdipapirkomplekset i hele verden.
Det er derfor ikke din manglende evne til at betale, der forårsager tabet af dine aktiver.
Det er insolvensen hos folk, der i hemmelighed har brugt din sikkerhed som deres ejendom
uden at fortælle dig det eller afsløre det.
Det er en udspekuleret historie.
Så ja, de har ændret loven. De har ændret Uniform Commercial Code.
Det skete fra 1994 og frem.
Der var altså en plan, der blev udført over årtier for at opnå dette.
Derefter blev der indledt en harmoniseringsproces for at forankre denne model i lovgivningen verden over.
Og det gjorde de gennem EU.
Den første diskussion om dette i EU-dokumenter går tilbage til 2002.
På det tidspunkt begyndte processen i kølvandet på dotcom-konkursen.
Og EU har oprettet noget, de kalder Legal Certainty Group.
Og det lyder også som en god ting.
Det, der menes, er imidlertid juridisk sikkerhed for, at de sikrede kreditorer kan beslaglægge kundernes aktiver.
Det er som et spil Matador, hvor alle pengene fra alle brikkerne på spillepladen trækkes tilbage til banken.
Og så siger de: Lad os starte et nyt spil.
Vi tager udgangspunkt i, at vi har alt, og du har intet.
Så vil du gerne låne noget?
Og det er, hvad CBDC , centralbankens digitale valuta, vil være.
Det vil være meget svært for folk at modstå brugen af CBDC, fordi de bogstaveligt talt ikke vil være i stand til at spise.
Og det er derfor, det er så vigtigt at skabe opmærksomhed på forhånd, så folk forstår, hvad der sker.
Og så folk kan blive engageret helt op til de øverste niveauer i systemet.
Det har potentialet til at aktivere meget dygtige mennesker, helt op til toppen af systemet.
Den har potentialet til at forene folk mod dette system.
Så der er et slangehoved, men det kan ikke gøre noget på egen hånd, det er afhængigt af, at
musklen under slangehovedet gør alt for det.
Og en del af opgaven er at skubbe denne bevidsthed op til denne muskel.
Så alle er nødt til at forholde sig til det, også folk, der tror, at de har magt og kan gøre en forskel.
Og det skal gøres på lovlig vis.
Det skal bekæmpes med lovlige midler.
Jeg mener, forestil dig, hvad der ville ske, hvis dommere i vigtige stillinger fandt ud af det.
Anklagere. Det er aldrig rigtig blevet undersøgt, hvordan dette svindelsystem kan afskaffes.
Og der vil være måder at gøre det på, for det er bare en konstruktion.
Bogen The Great Taking af David Webb og den længere dokumentarfilm kan findes her: TheGreatTaking.com