Hrozí, že pri ďalšom finančnom krachu sa všetok súkromný majetok stane majetkom niekoľkých veľkých súkromných bánk.
V reakcii na toto vyvlastnenie mŕtveho talentu sa na národnej a medzinárodnej úrovni za chrbtom verejnosti zmenili zákony.
David Webb vo svojej nedávno vydanej knihe The Great Taking (Veľký prepad) vysvetľuje a dokumentuje, ako sa to mohlo stať.
Navyše, najničivejší finančný krach všetkých čias je už za rohom.
Jednoducho povedané: KAŽDÝ môže veľmi rýchlo prísť o VŠETKO.
David Webb však vidí aj príležitosť a ponúka schodné východisko.
Pozrite si jeho komentáre nižšie. Úryvky z knihy The Great Taking od Davida
Volám sa David Webb.
Žijem v Štokholme vo Švédsku.
Spravoval som verejné akcie a nakoniec hedžové fondy a jej prasknutím.
Ako chlapec som bol svedkom začiatku priemyselného kolapsu Clevelandu a vyrastal som s potrebou pochopiť, čo nás zničilo.
Pretože moju rodinu, ktorá bola predtým veľmi šťastná, šťastná a láskavá, to hlboko zasiahlo
a doslova to zničilo miesto, kde som vyrastal.
Preto som sa rozhodol študovať ekonómiu a financie.
Myslím si, že sa od ostatných ľudí v tomto finančnom svete líšim, pretože mi na peniazoch nezáleží.
Vždy som sa zaujímal o pochopenie vecí, a to mi vlastne prinieslo výhodu.
Rozumel som veciam, ktorým iní ľudia nerozumeli.
V roku 2008 som bol svedkom prvého bankrotu brokera-dealera .
Čo ma šokovalo, bola skutočnosť, že účty klientov tohto makléra boli zapísané do konkurznej
podstaty makléra, čo by predtým nikdy nebolo možné.
Počas celej histórie cenných papierov boli cennými papiermi osobného vlastníctva.
Tak som začal skúmať, čo sa mohlo zmeniť.
Zistil som, že to bolo spôsobené zmenami v jednotnom obchodnom zákonníku v Spojených štátoch.
Toto bolo zmenené vo všetkých 50 štátoch.
To znamenalo, že sa mohla vykonávať v tichosti počas dlhého obdobia a nemusela sa uskutočňovať
na federálnej úrovni, aby nevzbudila pozornosť.
Tým sa vytvorila nová právna konštrukcia pre nárok na zabezpečenie.
V roku 2005 došlo v Spojených štátoch k zmene konkurzného práva, ktorá vytvorila tzv. bezpečný prístav.
To tiež znie dobre.
Bezpečný prístav však znamená, že zabezpečení veritelia majú bezpečné útočisko na prevzatie majetku
zákazníkov a že si môžu byť úplne istí, že majetok zákazníkov dostanú aj v prípade podvodu.
Len tie najväčšie banky sú oprávnené prijímať finančné prostriedky klientov.
Takže nechcete, aby niekto zasahoval a niečo vám bral.
Iba oni si ju vezmú.
Systém sa zmenil tak, že vlastníctvo sa presúva na vyššiu úroveň a drží sa v balíku, najmä v kríze, aby
sa splnili nároky systému zabezpečených veriteľov.
A keď sa tak stane, ľudia, ktorí si mysleli, že sú chránení, vrátane najsofistikovanejších inštitúcií a
dôchodkových fondov, už nebudú mať žiadnu ochranu.
Zabezpečení veritelia zabavia všetky podkladové akcie a dlhopisy, čím získajú kontrolu nad všetkými verejnými spoločnosťami.
Vytvorili si to tak, aby si mohli vziať veci pre seba.
Všetky cenné papiere si môžete vziať ako zábezpeku od ľudí a spoločností, ktoré voči nim nemajú
žiadne úvery, ale všetko jasne a jednoznačne vlastnia.
Dovoľte mi, aby som vám na ilustráciu hrôzy tohto procesu uviedol príklad:
Takže ste si kúpili auto a zaplatili ste v hotovosti.
Myslíte si, že ste veľmi konzervatívny.
Nemáte žiadne dlhy za auto.
Ale neviete, že predajca stále kontroluje vaše auto ako zábezpeku.
To vám nepovieme.
Predajca používa vaše auto a všetky ostatné autá, ktoré predáva, ako zábezpeku za svoje pôžičky a svoje podnikanie.
Maloobchodný predajca teraz krachuje.
A len niektorí zabezpečení veritelia sú oprávnení okamžite si prevziať vaše auto a všetky autá, ktoré kedy
predajca predal, bez akéhokoľvek súdneho preskúmania.
Keď to opisujem ľuďom, obávajú sa o svoje autá.
Toto nie je o vašom aute.
Toto je analógia toho, čo sa stalo.
Je to oveľa horšie, ako keby išlo len o vaše auto, pretože ide doslova o celý komplex cenných papierov na celom svete.
Stratu majetku teda nespôsobuje vaša neschopnosť platiť.
Ide o platobnú neschopnosť osôb, ktoré tajne použili vašu zábezpeku ako svoj majetok bez
toho, aby vám to oznámili alebo zverejnili.
Je to komplikovaný príbeh.
Takže áno, zmenili zákon. Zmenili Jednotný obchodný zákonník.
K tomu dochádzalo od roku 1994.
Takže na dosiahnutie tohto cieľa existoval plán, ktorý sa realizoval celé desaťročia.
Následne sa začal proces harmonizácie s cieľom zakotviť tento model do právnych predpisov na celom svete.
A to prostredníctvom EÚ.
Prvá diskusia o tejto téme v dokumentoch EÚ sa datuje do roku 2002.
V tom čase sa tento proces začal po bankrote spoločnosti Dotcom.
EÚ vytvorila tzv. skupinu pre právnu istotu.
A to tiež znie ako dobrá vec.
Ide však o právnu istotu, ktorá zabezpečeným veriteľom umožňuje zabaviť majetok zákazníkov.
Je to ako hra Monopoly, v ktorej sa všetky peniaze zo všetkých figúrok na hracej ploche ťahajú späť do banky.
A potom povedia, že začneme novú hru.
Vychádzame z toho, že my máme všetko a vy nemáte nič.
Chcete si niečo požičať?
A práve to bude CBDC , digitálna mena centrálnej banky.
Pre ľudí bude veľmi ťažké odolať používaniu CBDC, pretože doslova nebudú môcť jesť.
A preto je tak dôležité, aby sa informovanosť zvyšovala vopred, aby ľudia pochopili, čo sa deje.
A aby sa ľudia mohli zapojiť až do najvyšších úrovní systému.
Má potenciál aktivizovať veľmi schopných ľudí až na vrchol systému.
Má potenciál zjednotiť ľudí proti tomuto systému.
Had má teda hlavu, ale tá nedokáže nič urobiť sama, spolieha sa na svaly pod hlavou hada, ktoré všetko urobia za ňu.
A súčasťou úlohy je posunúť toto povedomie až k tomuto svalu.
Každý sa s tým musí vyrovnať, vrátane ľudí, ktorí veria, že majú moc a môžu niečo zmeniť.
A to sa musí uskutočniť legálne.
Je potrebné proti nemu bojovať zákonnými prostriedkami.
Predstavte si, čo by sa stalo, keby sa o tom dozvedeli sudcovia na dôležitých postoch.
Prokurátori. Nikdy sa v skutočnosti nevyšetrilo, ako sa dá tento systém podvodov zrušiť.
A budú existovať spôsoby, ako to urobiť, pretože je to len konštrukcia.
Knihu The Great Taking od Davida Webba a dlhší dokumentárny film nájdete tu: TheGreatTaking.com