V Kanadi je bil leta 2021 uveden liberaliziran zakon o evtanaziji.
Po tej spremembi zakona je Kanada rekorderka po številu primerov evtanazije.
Od takrat se je število smrti na zahtevo povečalo za 60 odstotkov in nikjer drugje na svetu
ne ubijejo toliko ljudi na zahtevo kot v Kanadi.
Medicinska pomoč pri umiranju (MaiD), program kanadske vlade, je bil prvotno namenjen le redkim primerom hudo bolnih odraslih.
Kla.TV je že poročala (kla.tv/26354), da bi bilo treba tudi revnim in duševno bolnim ljudem - celo otrokom od 12.
leta dalje, tako imenovanim odgovornim mladoletnikom - omogočiti prostovoljno smrt, da ne bi bili več v breme družbi.
Šele močno nasprotovanje prebivalstva razširitvi evtanazije na zgolj duševno bolne ljudi je kanadsko ministrico za
zdravje Holland prepričalo, da je načrt preložila na marec 2027.
Njegova krhka utemeljitev: v Kanadi je premalo zdravnikov, zlasti psihiatrov, ki bi lahko
ocenili duševno bolne ljudi, ki želijo umreti.
Toda nedavno objavljeni kanadski načrti za legalizacijo evtanazije dojenčkov in otrok jasno kažejo, kam gre pot:
MAiD izpolnjuje tisto, česar so se mnogi bali: Kot je razvidno iz poročila naturalnews.com, gre za program, ki namesto evtanazije
razširja infanticid, znan tudi kot dostojanstvena smrt.
Korak za korakom v dialog vstopajo tudi vse druge problematične skupine prebivalstva, kot so
težki odvisniki od drog ali depresivne osebe.
Ali se načrti za prisilni samomor zdaj širijo?
Nekateri kritiki pravijo, da je obstoječi sistem evtanazije pomanjkljiv, saj v evtanazijo sili ljudi,
ki trpijo zaradi pomanjkanja zdravljenja ali podpore.
Lokalne novice so poročale o nekaterih osebah, ki trdijo, da želijo evtanazijo, ker nimajo ustreznega
stanovanja ali druge podpore, in svojo zahtevo za evtanazijo utemeljujejo s finančno stisko in prisilo.
Primer: Ureditev evtanazije v Kanadi me je naučila, da mi primanjkuje oskrbe in podpore, ki ju potrebujem za življenje.
V evtanazijo so me prisilili z zlorabo, zanemarjanjem, pomanjkanjem oskrbe in grožnjami.
V pogovoru s Stalnim odborom za pravosodje in človekove pravice je nekdo dejal: Vlada me ima za odvečno smet,
ki se izgovarja, je nekoristna in je bolečina v riti.
V razpravi so bile še bolj drastične in grenke obtožbe na račun zdravstva.
Poleg tega, da so takšne izjave o zakonu o pomoči pri umiranju v Kanadi zelo reprezentativne, odpirajo tudi občutljiva vprašanja.
Razprava o breznih je bil naslov drugega članka.
Na kateri točki družba potegne črto do brezna in privoli v evtanazijo?
Dejstvo je, da je bila meja pri tem očitno prekoračena.
Z razširitvijo evtanazije na dojenčke Kanada postane režim ubijanja.
Dojenček se ne zaveda samega sebe in ne more narediti samomora, kot piše portal naturalnews.com.
Nadalje piše: Dojenčki želijo živeti, jesti in biti v naročju svojih staršev.
Kako bi lahko otrok privolil v samomor s pomočjo?
Dr. Louis Roy iz kolegija zdravnikov v Quebecu je pojasnil svojo ideologijo skupnemu odboru za medicinsko evtanazijo
v spodnjem domu britanskega parlamenta (House of Commons Joint Select Committee on Medical Euthanasia).
Dr. Roy meni, da v primerih, ko se otrok rodi s hudimi deformacijami, ni nemogoče, da bi raje umrl, kot
da bi moral s temi težavami živeti do konca življenja.
Po njegovem mnenju bi morali imeti novorojenčki, rojeni s hudimi deformacijami ali hudimi in
resnimi sindromi, pravico do smrti z medicinsko pomočjo.
Ker pa se tak dojenček ne more odločiti, ali želi živeti ali umreti, kdo bo to odločitev sprejel namesto njega?
Zdravniki ali celo zaskrbljeni starši?
Da ne omenjam nevarnosti, da bodo pod pretvezo evtanazije izločeni ljudje, ki državo in zdravstveni
sistem samo stanejo, namesto da bi plačevali davke.
Kdo na koncu odgovori na vprašanje, ali je življenje vredno živeti ali ne?
In kdo želi prevzeti to breme odločitve z vsemi njenimi posledicami?
Ena od takšnih zdravnic, ki izvaja pomoč pri samomoru, je Dr. Stefanie Green, navdušenka nad
MAiD, ki je v smrt pospremila že več kot 300 ljudi.
Dr. Green je bil prej odgovoren za oskrbo v zgodnjem življenjskem obdobju in se je specializiral za zdravje dojenčkov in
mater, zdaj pa se je preusmeril v oskrbo ob koncu življenja.
Eno je sprejem, drugo pa porod, se je aprila 2022 za CTV News šalil Dr. Green.
Podobna sta si v tem, da gre za neverjetno intimne trenutke.
To so mejniki v življenju posameznika. So zelo intenzivni.
Ko daje zdravilo za smrt, je to po njenih besedah močan občutek.
Ta zaskrbljujoča izjava vas prisili, da sedete in se ozrete. In sprašujemo se, ali se za njo skriva užitek v smrti?
Vsekakor pa izpoved Dr. Greena močno spominja tudi na tako imenovane angele smrti,
Ljudje, ki so večinoma delali kot negovalci ali zdravniki v zdravstvenih poklicih in
reševali svoje paciente na lastno pobudo.
Ko so bili ti umori odkriti, so bili storilci pogosto obsojeni kot serijski morilci.
Na tej točki se postavlja dodatno vprašanje, ali bodo samooklicani rešitelji tistega časa postali pomočniki današnjega časa?
Tudi povezava spletnega portala Bioedge.org s precejšnjim povečanjem števila darovanj organov, potem ko je
Kanada leta 2016 legalizirala evtanazijo, ni nepomembna.
Kanada je že zdaj vodilna na svetu po darovanju organov po evtanaziji.
Bioedge.org je poročal o ameriški študiji, objavljeni septembra 2022, v kateri so bile objavljene
raziskave o posebnih številkah za to sporno prakso.
Kljub temu naj bi se kanadski program MAiD po priporočilu Zdravniškega združenja Quebec zdaj razširil na majhne otroke.
Odvzem in prodaja organov dojenčkov, ki ne morejo nasprotovati evtanaziji, je zelo brezobziren
in dobičkonosen posel, povpraševanje pa narašča.
Skratka, kanadski program ni več namenjen evtanaziji za neozdravljivo bolne in, kar je najhuje, gre na
roko načrtom za zmanjšanje svetovnega prebivalstva,
, pri čemer praktična izvedba, zelo grobo rečeno, spominja na izživljanje nezaščitenih, v katerem se lahko
vsi, ki so dobesedno zasvojeni s kultom Satana, opijajo.
Družba tega projekta ne sme nikoli sprejeti:
Vsak otrok in vsak človek ima absolutno pravico do življenja - in nihče od nas nima pravice, da bi mu jo odvzel.