UN je pozvao sve nacije da brže i ambicioznije provedu svoju Agendu 2030 sa svojih 17 Ciljeva održivog razvoja.
Navedeni cilj je holističko blagostanje naroda.
Ali pri bližem pregledu sadrži potpuno suprotno.
Uzmimo obrazovanje, jedan od 17 ciljeva održivog razvoja, kao primjer.
Obrazovanje se navodi kao jedan od ključnih preduvjeta za ostvarenje cijelokupne Agende 2030.
Njemačka i druge zemlje čak dodjeljuju ključnu ulogu obrazovnom sistemu u provođenju postavljenih 17 ciljeva.
Jedan od fokusa je digitalizacija škola, jer se globalna digitalizacija svih područja života treba provesti.
U svom Akcionom planu za digitalno obrazovanje (2021-2027), EU postavlja smjernice za digitalnu
transformaciju u obrazovanju i osposobljavanju u EU.
Kao pionir u strategiji digitalizacije, Švedska je već 2017. godine učinila obaveznim da vrtići koriste tablete.
Ali jesu li stvarne potrebe djece i mladih zaista glavni fokus ovdje?
Ili se mladi ljudi samo iskorištavaju i regrutuju za sebične ciljeve autora Agende 2030?
Ko savjetuje Savezno ministarstvo obrazovanja i istraživanja?
U intervjuu za NachDenkSeiten, prof. Ralf Lankau, pedagog i medijski naučnik na Univerzitetu primijenjenih nauka Offenburg,
rekao je: "Više od 40 godina svaka nova generacija računara se nameće školama – od PC računara do laptopa, a sada i tableta."
Nastavio je: "Zahvaljujući lobiranju i velikim budžetima za oglašavanje, stavovi IT industrije istaknuti
su u štampi, a kritički izvještaji se delegitimiraju."
Više od 40 vodećih naučnika iz različitih disciplina, zajedno sa pedijatrima i specijalistima za adolescentnu
medicinu, smatraju da je digitalizacija pogrešno usmjerena.
Pozivaju ministre obrazovanja saveznih država da uvedu moratorij, tj. obustavu, prerane
digitalizacije u školama i predškolskim obrazovnim ustanovama.
Prof. Ralf Lankau je jedan od inicijatora apelacije.
On kaže: "Naučni konsenzus sada je da podučavanje pomoću tableta i laptopa ne čini djecu
pametnijom, već naprotiv, glupljom, do šestog razreda."
Prema istraživanjima, postoje i negativni zdravstveni, psihološki i društveni učinci koji proizlaze
iz povećane upotrebe digitalnih uređaja u učionici.
Sada je vrijeme da kreatori obrazovne politike slušaju nastavnike i pedijatre ove zemlje i
odustanu od eksperimenta s digitalnom nastavom!
U Švedskoj se to već dogodilo: švedski ministar obrazovanja je zabranio upotrebu tableta u osnovnim školama.
Ministri obrazovanja u saveznim državama sada mogu učiniti isto.
Razlog za zaokret u Švedskoj:
Prema trenutnim preporukama naučnika, mala djeca ne bi trebala biti izložena ekranima.
U školi je fizička igra poželjnija od digitalne igre.
Djeca bi tako lakše naučila socijalnu interakciju.
Pored toga, jezičke vještine bi bile ojačane, a djeca bi naučila učinkovitije suosjećati s drugima.
I u Danskoj je ministar obrazovanja Mattias Tesfaye pozvao na povlačenje digitalizacije u školama.
Na mnogim mjestima tamo tableti i laptopi su dio osnovne opreme u osnovnim školama.
U decembru 2023. godine, izvinio se učenicima što je zloupotrijebljen kao "kuňski miševi u digitalnom eksperimentu".
On dalje kaže da su škole predugo bile podložne velikim tehnološkim kompanijama.
Kao društvo, postali smo previše opčinjeni čudima digitalnog svijeta.
Dakle, je li ovo veliki preokret?
Opasnosti digitalnih medija su odavno poznate, a mnogi stručnjaci zvone na uzbunu.
Kla.TV je u svojoj emisiji "Digitalizacija u školama – korak naprijed?" 2020. godine
raspravljala o utjecaju digitalnih medija na djecu.
Alarmantni poremećaji razvoja očiju, djeca i adolescenti koji pokazuju nivo zrelosti mališana,
Razvoj jezika i poremećaji pažnje su samo neki od učinaka.
Prema profesoru Spitzeru, rano korištenje digitalnih medija vodi našu djecu u "digitalnu demenciju".
Zašto su upozoravajući glasovi dosljedno ignorisani?
Zašto se digitalni uređaji sve ranije koriste u Njemačkoj i mnogim drugim zemljama?
Iako bi hitna promjena kursa bila dobrodošla, sveobuhvatna digitalizacija se nastavlja neometano.
Sljedeća faza automatizacije nastave u obliku umjetne inteligencije (UI) već je pred nama.
Prof. Ralf Lanknau upozorava: "Oni koji nemaju stručno znanje – poput učenika koji se susreću s novim temama –
moraju ili provesti opsežno istraživanje i provjeru, što nitko ne radi, ili vjerovati softveru."
"Ovo ih pretvara u sljedbenike i vjernike umjesto u upućene osobe," upozorava prof. Lankau.
Velike digitalne korporacije poput Applea i Googlea prodiru na tržište obrazovanja s aplikacijama i platformama
za učenje kao što su Apple Classroom, Google Classroom, Apple School Manager i Google Future Workshop.
U svojoj knjizi Die Katastrophe der digitalen Bildung (Katastrofa digitalnog obrazovanja), poslovni novinar
Ingo Leipner upozorava na političke i ekonomske interese i njihove društvene posljedice.
On objašnjava da visokotehnološke korporacije jedva plaćaju poreze, čime uskraćuju vladama novac potreban za
pružanje pravednog obrazovanja u ranom djetinjstvu za svu djecu.
Osim toga, visokotehnološke korporacije plasiraju digitalne programe za učenje koji se
koriste da se otkažu djeca najsiromašnijih.
Digitalni mediji time produbljuju ekonomske i društvene podjele.
Prema Leipneru, upravo djeca milijardera, kompjuterskih guruova, nemaju pametne telefone –
i ne pohađaju ni takozvane "digitalne škole".
Iste osobe koje žele da milijarde potrošača učine ovisnima o svojim proizvodima, time štite svoju djecu od njih.
Ovo također pokazuje da dramatične posljedice digitalizacije nisu "slučaj", već su programerima bile poznate od samog početka.
Leipner upozorava na "novu kulturu učenja" u kojoj se djeca mogu "individualno" podučavati na računarima, bez
socijalne integracije u grupu i bez osobe za referencu.
On također ukazuje na ogromne probleme zaštite podataka povezane s većinom vrsta obrazovnog softvera i upozorava na
totalitarne tendencije svojstvene automatiziranim procesima podučavanja, u kojima se djeca potpuno mjere i pomno ispituju.
Zar ovo ne postiže potpuno suprotno od onoga što UN obećava svojim dobronamjernim obrazovnim planovima?
Djeca se namjerno zaglupljuju ranom digitalizacijom, degradiraju se na "sakupljače podataka" za tehnološke kompanije i
mogu se po volji kontrolisati pomoću vještačke inteligencije.
Ovo na kraju dovodi do potpunog lišavanja čovječanstva prava glasa. Ovo je u potpunosti u skladu sa Svjetskim ekonomskim
forumom (WEF), kako je najavio savjetnik WEF-a Yuval Noah Harari:
Revolucija umjetne inteligencije je u procesu stvaranja beskorisne klase.
Ohrabruje što se ljudi poput 40 spomenutih visokopozicioniranih naučnika udružuju i podižu svoj glas u korist obrazovnog
sistema koji zaista brine o dobrobiti mlađe generacije.
Međutim, da bi se uspješno ostvario preokret, interesi velikih tehnoloških korporacija moraju biti pomno ispitani, političke
međuzavisnosti i novčani tokovi moraju biti objavljeni, a osnovna Agenda 2030 WEF-a ili UN-a mora biti razotkrivena.
Konačno, pogledajte isječak iz: "WEF, Veliki reset i njihovi moćnici":
WEF nije jednostavno švicarska zaklada koju je osnovao i razvio nezavisni Klaus Schwab.
Kada je osnovan 1971. godine, WEF je dobio zadatak da širom svijeta provede agendu Novog svjetskog
poretka (NWO) uz pomoć velikih globalnih korporacija.
Cijela elita globalnih korporacija sada se ovdje udružila.
"Veliki reset" koji je proglasio osnivač WEF-a ima za cilj uvesti sve građane svijeta u novo,
digitalno doba pod kontrolom umjetne inteligencije.
"Great Reset" znači nešto poput: svijeta u kojem više niko ništa ne posjeduje, u kojem su svi potpuno
nadzirani i također potpuno ovisni i stoga kontrolabilni.
Program transhumanizma – spajanje ljudskih tijela sa digitalnom sferom – otvara vrata
manipulaciji, kontroli i upravljanju čovječanstvom.
Put je otvoren za centralizovanu svjetsku diktaturu!
Dragi gledaoci, dragi roditelji – molimo vas da proširite vijest o naučničkom moratoriju među onima na odgovornim položajima kako
bi se, kao prvi korak, dokazano štetna i prerana digitalizacija naše djece mogla zaustaviti i u Ujedinjenom Kraljevstvu.
Pomozite našoj djeci da odrastu u snažne i budne ličnosti, čime ćemo osujetiti nehumanu agendu WEF-a.