UN je pozvao sve države da brže i ambicioznije provedu svoju Agendu 2030 s 17 ciljeva održivog razvoja.
Navedeni cilj je cjelovito blagostanje naroda.
Ali pri bližem pregledu sadrži potpuno suprotno.
Uzmimo obrazovanje, jedan od 17 ciljeva održivog razvoja, kao primjer.
Obrazovanje se navodi kao jedan od ključnih preduvjeta za ostvarenje cijelog Programa 2030.
Njemačka i druge zemlje čak dodjeljuju ključnu ulogu obrazovnom sustavu u provedbi postavljenih 17 ciljeva.
Jedan od fokusa je digitalizacija škola, budući da se globalna digitalizacija svih područja života treba provesti.
U svom Akcijskom planu za digitalno obrazovanje (2021.–2027.), EU postavlja smjernice za digitalnu
transformaciju u obrazovanju i osposobljavanju u EU.
Kao pionir u strategiji digitalizacije, Švedska je već 2017. godine obvezala vrtiće na korištenje tableta.
Ali jesu li stvarne potrebe djece i mladih zaista u središtu ovdje?
Ili mladi ljudi samo bivaju iskorištavani i regrutirani za sebične ciljeve autora Agende 2030?
Tko savjetuje Savezno ministarstvo obrazovanja i istraživanja?
U intervjuu za NachDenkSeiten prof. Ralf Lankau, pedagog i medijski znanstvenik na Sveučilištu primijenjenih znanosti
Offenburg, rekao je: "Više od 40 godina svaka nova generacija računala nameće se školama – od osobnih
računala (PC) do prijenosnih računala, a sada i tableta."
Nastavio je reći: "Zahvaljujući lobiranju i velikim proračunima za oglašavanje, stavovi IT industrije
istaknuti su u tisku, a kritički izvještaji se delegitimiraju."
Više od 40 vodećih znanstvenika iz različitih disciplina, zajedno s pedijatrima i stručnjacima za adolescentnu
medicinu, smatraju da je digitalizacija pogrešno usmjerena.
Pozivaju državne ministre obrazovanja da uvedu moratorij, tj. obustavu, prerane digitalizacije
u školama i predškolskim obrazovnim ustanovama.
Prof. Ralf Lankau jedan je od inicijatora apelacije.
On kaže: "Znanstveni konsenzus sada je da podučavanje pomoću tableta i prijenosnih računala ne čini djecu
pametnijima, nego, naprotiv, glupljima, do šestog razreda."
Prema istraživanjima, postoje i negativni učinci na zdravlje, psihološke i društvene posljedice koje
proizlaze iz sve veće upotrebe digitalnih uređaja u učionici.
Sada je vrijeme da donositelji obrazovnih politika poslušaju učitelje i pedijatre ove zemlje i
odustanu od eksperimenta s digitalnom nastavom!
U Švedskoj se to već dogodilo: švedski ministar obrazovanja zabranio je upotrebu tableta u osnovnim školama.
Ministri obrazovanja u saveznim državama sada mogu učiniti isto.
Razlog za zaokret u Švedskoj:
Prema trenutačnim preporukama znanstvenika, mala djeca ne bi smjela biti izložena ekranima.
U školi je fizička igra poželjnija od digitalne igre.
Djeca bi stoga lakše naučila socijalnu interakciju.
Osim toga, jezične vještine bi se ojačale, a djeca bi naučila učinkovitije suosjećati s drugima.
I u Danskoj je ministar obrazovanja Mattias Tesfaye pozvao na povratak od digitalizacije u školama.
Na mnogim mjestima tamo tableti i prijenosna računala dio su osnovne opreme u osnovnim školama.
U prosincu 2023. ispričao se školarcima što su iskorišteni kao "kuňski kunići u digitalnom eksperimentu".
Dalje kaže da su škole predugo bile podložne velikim tehnološkim tvrtkama.
Kao društvo, bili smo previše zaljubljeni u čuda digitalnog svijeta.
Dakle, je li ovo veliki preokret?
Opasnosti digitalnih medija već su dugo poznate, a mnogi stručnjaci uzbunjuju alarm.
Kla.TV je u svojoj emisiji "Digitalizacija u školama – korak naprijed?" raspravljao o
utjecaju digitalnih medija na djecu u 2020. godini.
Alarmantni razvojni poremećaji oka kod djece i adolescenata koji pokazuju razinu zrelosti malena djeteta,
Razvoj jezika i poremećaji pažnje samo su neki od učinaka.
Prema prof. Spitzеру, rano korištenje digitalnih medija vodi našu djecu u "digitalnu demenciju".
Zašto su upozoravajući glasovi dosljedno ignorirani?
Zašto se digitalni uređaji u Njemačkoj i mnogim drugim zemljama sve ranije koriste?
Iako bi hitna promjena smjera bila dobrodošla, sveobuhvatna digitalizacija neprestano se nastavlja.
Sljedeća faza automatizacije nastave u obliku umjetne inteligencije (UI) već je pred nama.
Prof. Ralf Lanknau upozorava: "Oni koji nemaju stručno znanje – poput učenika koji uče nove predmete – moraju ili
potrošiti puno vremena na istraživanje i provjeru svega, što nitko ne radi, ili vjerovati softveru."
"Ovo ih pretvara u sljedbenike i vjernike umjesto u upućene pojedince", upozorava prof. Lankau.
Velike digitalne korporacije poput Applea i Googlea prodiru na tržište obrazovanja s aplikacijama i platformama
za učenje kao što su Apple Classroom, Google Classroom, Apple School Manager i Google Future Workshop.
U svojoj knjizi Die Katastrophe der digitalen Bildung (Katastrofa digitalnog obrazovanja), poslovni novinar
Ingo Leipner upozorava na političke i ekonomske interese i njihove društvene posljedice.
Objašnjava da visokotehnološke korporacije jedva plaćaju poreze, čime uskraćuju vladama novac potreban
za pružanje pravednog ranog obrazovanja za svu djecu.
Osim toga, visokotehnološke korporacije plasiraju digitalne obrazovne programe koji se
koriste za otkupku djece iz najsiromašnijih obitelji.
Digitalni mediji time produbljuju ekonomske i društvene podjele.
Prema Leipneru, upravo djeca milijardera, računalnih guruova, nemaju pametne telefone – i
ne pohađaju ni takozvane "digitalne škole".
Iste osobe koje žele učiniti milijarde potrošača ovisnima o svojim proizvodima time štite svoju djecu od njih.
Ovo također pokazuje da dramatične posljedice digitalizacije nisu "nesreća", već su programerima bile poznate od samog početka.
Leipner upozorava na "novu kulturu učenja" u kojoj se djeca mogu "individualno" podučavati na računalima, bez
društvene integracije u grupu i bez osobe za referencu.
On također ističe goleme probleme zaštite podataka povezane s većinom vrsta obrazovnog softvera i upozorava na
totalitarne tendencije svojstvene automatiziranim procesima poučavanja, u kojima se djeca potpuno mjere i pomno ispituju.
Zar ovo ne postiže upravo suprotno od onoga što UN obećava svojim dobronamjernim obrazovnim planovima?
Djeca se namjerno oglupljuju ranom digitalizacijom, degradiraju se na "prikupljače podataka" za tehnološke tvrtke i
mogu se po volji kontrolirati pomoću umjetne inteligencije.
Ovo na kraju dovodi do potpunog lišavanja čovječanstva prava glasa. To je u potpunosti u skladu s Svjetskim ekonomskim
forumom (WEF), kako je najavio savjetnik WEF-a Yuval Noah Harari:
Revolucija umjetne inteligencije je u procesu stvaranja beskorisne klase.
Ohrabrujuće je da se ljudi poput 40 spomenutih visokopozicioniranih znanstvenika udružuju i
podižu svoj glas u korist obrazovnog sustava koji istinski brine o dobrobiti mlađe generacije.
Međutim, da bi ova preokret bila uspješna, interesi velikih tehnoloških korporacija moraju biti pomno ispitani, političke
međuzavisnosti i novčani tokovi moraju biti objavljeni, a temeljna Agenda 2030 WEF-a ili UN-a mora biti razotkrivena.
Konačno, pogledajte isječak iz: "WEF, Veliki reset i njihovi moćnici":
WEF nije jednostavno švicarska zaklada koju je osnovao i razvio neovisni Klaus Schwab.
Kada je osnovan 1971. godine, WEF je dobio zadatak provesti agendu Novog svjetskog poretka (NWO)
diljem svijeta uz pomoć velikih globalnih korporacija.
Cijela elita globalnih korporacija sada se ovdje udružila.
"Veliki reset" koji je proglasio osnivač WEF-a ima za cilj uvesti sve građane svijeta u novo,
digitalno doba pod kontrolom umjetne inteligencije.
"Veliki reset" znači nešto poput: svijeta u kojem nitko više ništa ne posjeduje, u kojem su svi potpuno
nadzirani i također potpuno ovisni i stoga kontrolirani.
Program transhumanizma – spajanje ljudskih tijela s digitalnom sferom – otvara vrata
manipulaciji, kontroli i upravljanju čovječanstvom.
Put je otvoren za centraliziranu svjetsku diktaturu!
Dragi gledatelji, dragi roditelji – molimo vas da proširite vijest o znanstvenom moratoriju među onima na odgovornim
položajima kako bi se, kao prvi korak, dokazivo štetna i prerana digitalizacija naše djece
mogla zaustaviti i u Ujedinjenom Kraljevstvu.
Pomozite našoj djeci da odrastu u snažne i budne ličnosti, čime ćemo osujetiti nehumanu agendu WEF-a.