28. ANO Klimata pārmaiņu konferencē, kas no 2023. gada 30. novembra līdz 13. decembrim norisināsies Dubaijā,
pirmo reizi tika noteikts, ka klimata aizsardzībā vairāk jāņem vērā pārtikas nozare un lauksaimniecība.
Vairāk nekā 130 valstis parakstīja deklarāciju, kurā paziņoja, ka klimata mērķos tagad
jāiekļauj arī lauksaimniecības nozares radītās emisijas.
Tas galvenokārt attiecas uz lopkopību.
2023. gada beigās PVO aicināja pasaules valstu valdības veikt pasākumus pret lauksaimniecību un pārtikas ražošanu!
PVO ģenerāldirektors Dr. Tedross norāda, ka mūsu pārtikas sistēma kaitē cilvēku un planētas veselībai un rada 30 % siltumnīcefekta
gāzu emisijas. Tāpēc ir nepieciešama reorganizācija.
Tā kā lopkopība tiek uzskatīta par īpaši kaitīgu klimatam, Tedross aicināja pasaules valstu valdību vadītājus stingri
ierobežot gaļas un piena produktu patēriņu savās valstīs!
Tā vietā ir paredzēts pāriet uz augu valsts produktiem un laboratorijā audzētiem ēdieniem,
piemēram, laboratorijā audzētu gaļu un kukaiņu barību.
Viss tiek virzīts uz priekšu, lai gan ir zināms, ka ASV zinātnieks Dr. Frenks Mitloehners, Kalifornijas Universitātes
profesors un gaisa kvalitātes eksperts, kā arī Oksfordas Universitātes un citu universitāšu zinātniskie pētījumi ir
pierādījuši, ka metāns, kas rodas lopkopībā, ir mūžīgs cikls.
Tāpēc arguments, ka, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām, ir jāsamazina lopkopība, ir pilnīgi nepamatots.
Tajā nav ņemts vērā arī tas, ka 650 zinātnieki no visas pasaules 2022. gadā tā dēvētajā Dublinas deklarācijā, pamatojoties uz
1000 zinātniskajiem darbiem, pauda skaidru nostāju par lopkopību.
Viņi nonāca pie secinājuma, ka lopkopībai ir būtiska nozīme ilgtspējīgas pārtikas sistēmas veidošanā.
Viņa ir pārāk vērtīga sabiedrībai, lai kļūtu par fanātisma upuri.
Tomēr šīs ārkārtīgi svarīgās balsis acīmredzot netiek sadzirdētas, nemaz nerunājot par to, ka tās
tiek ņemtas vērā, pieņemot tik svarīgus lēmumus.
Daudziem lauksaimniekiem lopkopība ir galvenais ienākumu avots. Tas nozīmē, ka ilgtermiņā plānotā uztura maiņa nav nekas cits
kā lauksaimniecības, kādu mēs to pazīstam šodien, iznīcināšana.
Pazīstamais finanšu un ekonomikas eksperts Ernsts Volfs (Ernst Wolff) nākamajā raidījumā atklāj, ka tieši tāds ir plāns.
No viņa izteikumiem ir skaidrs, ka aiz tā atkal stāv lielā nauda, kas tagad ar ANO, PVO un tai
pakļāvīgo valdību starpniecību uzbrūk lauksaimniecībai.
Runa nav par planētas vai vides glābšanu.
Runa nav tikai par gigantisku peļņu dažiem superbagātiem cilvēkiem, bet gan par daudz ko vairāk!
Henrijs Kisindžers (Henry Kissinger) globālā stratēģa Deivida Rokfellera (David Rockefeller) stratēģiju rezumēja šādi:
"Ja tu kontrolē naftu, tu kontrolē veselas valstis; ja tu kontrolē pārtiku, tu kontrolē cilvēkus;
ja tu kontrolē naudu, tu kontrolē visu pasauli."
Ja aizvien vairāk pārtikas tiek ražots rūpnīcās, nevis pie lauksaimniekiem, tad Rokfellera
otrais mērķis globālajiem stratēģiem ir sasniedzams.
Runa ir par to, lai kontrolētu mūs visus, izmantojot pārtiku, un ne tikai uz simtiem tūkstošu lauksaimnieku rēķina,
kuriem tiek atņemts iztikas avots. Runa ir par mūsu nākotni!
Sveiki - šeit Ernst Wolff.
Pašlaik mēs piedzīvojam vēsturiska mēroga globālus satricinājumus finanšu sistēmā, darba pasaulē un lauksaimniecībā.
Pašlaik vairāk nekā 130 finanšu sistēmas centrālās bankas strādā pie digitālās centrālās bankas naudas ieviešanas.
Tuvākajā nākotnē mums visiem būs tikai viens konts, un tas būs centrālajā bankā.
Darba pasaulē mēs saskaramies ar potenciāli vēl lielākām pārmaiņām mākslīgā intelekta attīstības dēļ.
Algoritmi un darba roboti, mākslīgā intelekta vadīti droni un 3D printeri pārņems neskaitāmus
uzdevumus visās nozarēs, kurus iepriekš veica cilvēki.
Tomēr vislielākā ietekme ir jūtama lauksaimniecībā.
Tehnoloģiskais progress paver iespējas, kas vēl nesen pastāvēja tikai zinātniskās fantastikas romānos.
Divas tendences būs īpaši svarīgas: vertikālā lauksaimniecība un laboratorijā audzēta gaļa.
Veicot vertikālo audzēšanu, augi vairs netiek audzēti ārā, bet gan slēgtās telpās vai konteineros.
Tās tiek sakrautas plauktos un apstarotas mākslīgā gaismā.
Mitrumu, siltumu un ventilāciju kontrolē datori.
Augu saknes aug uz putuplasta plāksnēm konteineros vai caurulēs, pa kurām plūst ar barības vielām bagātināts ūdens.
Viss process notiek absolūti sterilos apstākļos.
Augi nenonāk saskarē ar sauli, augsni, lietu vai vēju, kā arī kukaiņiem, mikrobiem vai baktērijām.
Pat dienas gaismas ritms tiek mākslīgi regulēts, lai optimizētu ražu.
Otrā tendence ir saistīta ar mākslīgo gaļu, kas ražota laboratorijā, izmantojot šūnu kultūras.
Par šo gaļu sabiedrība uzzināja 2013. gada augustā, kad Māstrihtas Universitātē tika
prezentēts pirmais šūnās kultivētais hamburgers.
Tajā laikā tā izgatavošana joprojām izmaksāja vairāk nekā 250 000 eiro.
Pašlaik ražošanas izmaksas ir aptuveni 10 dolāri par vienu hamburgeru, un tendence ir lejupejoša.
Tas nozīmē, ka laboratorijā audzēta gaļa jau tuvākajā nākotnē tirgū varēs konkurēt ar īstu gaļu un pat samazināt tās cenu.
Bet mākslīgā augu audzēšana un mākslīgā gaļas ražošana ir piesaistījusi lielus investorus no visas pasaules, kuri
šeit jūt miljardiem dolāru vērtu biznesu. Un ne bez iemesla.
Vertikālajā lauksaimniecībā jums vairs nav vajadzīgi lauki, lauksaimniecības tehnika un gandrīz neviens personāls. Jūs
ietaupāt ūdeni, insekticīdus un pesticīdus, esat neatkarīgs no laikapstākļiem, un, ja rūpnīcas vai konteinerus izvietojat
pilsētu centru tuvumā, jūs varat atbrīvoties no lielas daļas loģistikas. Vienīgās papildu izmaksas ir par enerģiju.
Tāpēc noteikti nav nejaušība, ka līdz šim lielākā šāda veida rūpnīca pagājušajā gadā tika atklāta
Dubaijā, kur, kā zināms, enerģijas izmaksas ir ļoti zemas.
Attiecībā uz laboratorijā audzētu gaļu ietaupījumi ir vēl lielāki.
Jums vairs nav vajadzīgi dzīvnieki, barība, ganības, veterinārārsti, dzīvnieku pārvadātāji vai
lopkautuves, un jūs ievērojami ietaupāt uz personāla rēķina.
Jūs ietaupāt arī visdārgāko lietu, proti, laiku.
Kamēr nobarojamam buļlim ir vajadzīgi 18 līdz 20 mēneši, līdz tas ir gatavs nokaušanai, laboratorijas gaļai ir vajadzīgas tikai
trīs līdz astoņas nedēļas, lai to varētu pārdot iepakojumam.
Lielāko investoru, tostarp tādu aktīvu pārvaldītāju kā BlackRock, Vanguard un State Street, kā arī tādu ārkārtīgi bagātu
cilvēku kā Bils Geitss, Google dibinātājs, nākotnes redzējums.
Sergejs Brins vai Ričards Brensons izskatās apmēram šādi:
Kādā brīdī tiks izveidots globāls 3D printeru tīkls, kas ražos šo gaļu.
Šos 3D printerus pēc tam izmanto licenču saņēmēji, kuriem par katru laboratorijas gaļas
izstrādājumu jāmaksā licenču izsniedzējiem.
Tāpēc nav brīnums, ka pēdējos gados simtiem miljonu ir novirzīti mākslīgās gaļas un augu izstrādē.
2021. gadā vien laboratorijā audzētas gaļas apjoms bija 1,9 miljardi dolāru. Un politiķi seko šim piemēram.
Piemēram, pirms nedaudz vairāk nekā trim mēnešiem ES piešķīra 1,8 miljonus eiro turpmākai izpētei par
iespējamiem izmaksu samazinājumiem kultivētas gaļas ražošanā.
Tā tikko ir uzsākusi arī pirmo atļauju piešķiršanas procedūru attiecībā uz laboratorijas gaļu.
Lauksaimniecībai tas neko labu neliecina.
Ja šīs divas tendences dominēs, tas būs ne vairāk, ne mazāk kā lauksaimniecības, kādu mēs to pazīstam, beigas.
Bet - un šeit ir ļoti svarīgi - viss var izdoties tikai tad, ja cilvēki pievienojas.
Tas ir, ja lielākā daļa patērētāju pieņem mākslīgos dārzeņus un gaļu.
Taču tas tā nav, vismaz pašlaik. Tātad, ko darīt? Pavisam vienkārši.
Paņemiet klimata pārmaiņu ideoloģiju un gaidāmo laikapstākļu apokalipsi, iebiedējiet cilvēkus un piedāvājiet viņiem
mākslīgos dārzeņus un gaļu kā risinājumu, jo tie patērē maz ūdens, rada maz metāna un samazina CO₂ emisijas.
Tieši šādā situācijā mēs pašlaik atrodamies.
Plašsaziņas līdzekļi, politiķi un zinātnieki ar nemitīgiem šausmu stāstiem par klimatu uz mums visiem izdara milzīgu spiedienu,
lai mēs pieņemtu šīs strukturālās pārmaiņas lauksaimniecībā kā šķietamo pasaules glābiņu no klimata pārmaiņām.
Par to, cik absurds tas viss ir, cita starpā liecina fakts, ka Pasaules Ekonomikas forumā dibinātajā uzņēmumu aliansē, kas
apvienojušies kā globālie klimata līderi, ir arī šādi uzņēmumi:
Allianz, AXA, Bank of America, Barclays, Deutsche Bank un Mastercard. Turklāt
Carlsberg, Coca-Cola, Nestlé, Syngenta un Unilever.
Tāpat kā farmācijas giganti AstraZeneca, Novartis un, visam visam pāri, glifosāta ražotājs Bayer.
Ir patiešām pēdējais laiks saprast, kāda spēle šeit tiek spēlēta.
Runa nav ne par planētas glābšanu, ne par vides uzlabošanu, kas patiesībā ir steidzami nepieciešama.
Viss ir vērsts uz peļņas gūšanu nelielas mazākuma daļas labā.
Un ne tikai uz simtiem tūkstošu lauksaimnieku rēķina, kuriem tiek atņemti iztikas līdzekļi, bet arī uz mūsu, mūsu bērnu
un visu nākamo paaudžu nākotnes un dzīves kvalitātes rēķina.