Na 28. konferenci ZN o podnebnih spremembah, ki bo potekala od 30. novembra do 13. decembra 2023 v Dubaju, je
bilo prvič določeno, da se pri varstvu podnebja bolj upoštevata živilski sektor in kmetijstvo.
Več kot 130 držav je podpisalo izjavo, da je treba v podnebne cilje vključiti tudi emisije iz kmetijskega sektorja.
To velja predvsem za živinorejo.
Ob koncu leta 2023 je SZO pozvala svetovne vlade, naj ukrepajo proti kmetijstvu in proizvodnji hrane!
Po besedah generalnega direktorja Svetovne zdravstvene organizacije Dr. Tedrosa naš prehranski sistem
škoduje zdravju ljudi in planeta ter prispeva k nastanku 30 % toplogrednih plinov. Zato je nujna reorganizacija.
Ker je zlasti živinoreja ocenjena kot posebej škodljiva za podnebje, je Tedros pozval voditelje svetovnih vlad, naj v
svojih državah strogo omejijo uživanje mesa in mlečnih izdelkov!
Namesto tega naj bi se prehranjevali z rastlinskimi izdelki in laboratorijsko pridelanimi obroki, kot so
laboratorijsko pridelano meso in hrana na osnovi žuželk.
Vse skupaj se pospešuje, čeprav je znano, da so ameriški znanstvenik Dr. Frank Mitloehner, profesor in strokovnjak za
kakovost zraka na Univerzi v Kaliforniji, in znanstvene študije Univerze v Oxfordu med drugim
dokazali, da metan iz živinoreje ostaja v večnem krogu.
Zato je trditev, da je treba za boj proti podnebnim spremembam zmanjšati živinorejo, popolnoma neutemeljena.
Prav tako ne upošteva dejstva, da je 650 znanstvenikov z vsega sveta leta 2022 v t. i. dublinski deklaraciji na podlagi 1
000 znanstvenih člankov sprejelo jasno stališče o živinoreji.
Ugotovili so, da ima živinoreja ključno vlogo v trajnostnem prehranskem sistemu.
Za družbo je preveč dragocena, da bi bila žrtev fanatizma.
Vendar se ti izjemno pomembni glasovi očitno ne slišijo, kaj šele, da bi se upoštevali pri sprejemanju tako pomembnih odločitev.
Živinoreja je glavni vir dohodka številnih kmetov. To pomeni, da načrtovana sprememba prehrane dolgoročno ne pomeni
nič drugega kot uničenje kmetijstva, kot ga poznamo danes.
Ernst Wolff, znani finančni in gospodarski strokovnjak, v naslednji oddaji razkriva, da je načrt prav takšen.
Iz njegovih pripomb je jasno razvidno, da za tem ponovno stoji velik denar, ki zdaj prek ZN, SZO in
vlad, ki se z njimi sprijaznijo, napada kmetijstvo.
Pri tem ne gre za reševanje planeta ali okolja.
Ne gre le za velikanske dobičke nekaj superbogatih ljudi, gre za veliko več!
Henry Kissinger je strategijo globalnega stratega Davida Rockefellerja povzel takole:
"Če nadzoruješ nafto, nadzoruješ celotne narode; če nadzoruješ hrano, nadzoruješ ljudi;
če nadzoruješ denar, nadzoruješ ves svet."
Če se vse več hrane proizvaja v tovarnah in ne več na kmetih, je drugi Rockefellerjev cilj globalnim strategom dosegljiv.
Gre za nadzor nad nami vsemi prek hrane, in to ne le na račun več sto tisoč kmetov, ki so
prikrajšani za preživetje. Gre za našo prihodnost!
Konec kmetijstva | Ernst Wolff Novice youtube.com/watch?v=_zxXdSRF8Mk]
Pozdravljeni - tukaj Ernst Wolff.
Trenutno doživljamo globalni preobrat zgodovinskih razsežnosti v finančnem sistemu, svetu dela in kmetijstvu.
Več kot 130 centralnih bank v finančnem sistemu si trenutno prizadeva za uvedbo digitalnega centralnobančnega denarja.
V bližnji prihodnosti bomo imeli vsi samo en račun, in sicer pri centralni banki.
V svetu dela se zaradi razvoja umetne inteligence soočamo s potencialno še večjimi spremembami.
Algoritmi in delovni roboti, brezpilotna letala, ki jih upravlja umetna inteligenca, in 3D-tiskalniki bodo v vseh panogah
prevzeli nešteto nalog, ki so jih prej opravljali ljudje.
Najbolj dramatičen pa je vpliv na kmetijstvo.
Tehnološki napredek odpira možnosti, ki so do nedavnega obstajale le v znanstvenofantastičnih romanih.
V ospredju bosta predvsem dva trenda: vertikalno kmetovanje in laboratorijsko vzgojeno meso.
Pri vertikalnem kmetovanju rastlin ne gojimo več na prostem, temveč v zaprtih halah ali posodah.
Zložene so na policah in obsevane z umetno svetlobo.
Vlažnost, toploto in prezračevanje nadzorujejo računalniki.
Korenine rastlin rastejo na ploščah iz pene v posodah ali ceveh, skozi katere teče voda, obogatena s hranili.
Celoten postopek poteka v popolnoma sterilnih pogojih.
Rastline niso v stiku s soncem, zemljo, dežjem ali vetrom, niti z žuželkami, mikrobi ali bakterijami.
Tudi ritem dnevne svetlobe je umetno uravnavan, da bi optimizirali pridelek.
Drugi trend se nanaša na umetno meso, proizvedeno v laboratoriju z uporabo celičnih kultur.
To meso je javnost spoznala avgusta 2013, ko so na univerzi v Maastrichtu predstavili prvi hamburger, vzgojen v celicah.
Takrat je proizvodnja še vedno stala več kot 250.000 evrov.
Proizvodni stroški zdaj znašajo približno 10 dolarjev na hamburger, trend pa je padajoč.
To pomeni, da bo laboratorijsko vzgojeno meso kmalu lahko konkuriralo pravemu mesu na trgu in
ga v bližnji prihodnosti celo cenovno izrinilo.
Tudi umetna vzgoja rastlin in umetna pridelava mesa sta pritegnili velike vlagatelje z vsega sveta, ki
tu vidijo milijardne posle. In to ne brez razloga.
Pri vertikalnem kmetovanju ne potrebujete več njiv, kmetijskih strojev in skoraj nobenega osebja. Prihranite vodo, insekticide
in pesticide, ste neodvisni od vremena in če postavite tovarne ali zabojnike v bližini mestnih središč, lahko odpravite
velik del logistike. Edini dodatni stroški so stroški energije.
Zato gotovo ni naključje, da so lani v Dubaju, kjer je znano, da energija stane zelo
malo, odprli doslej največjo tovrstno tovarno.
Pri laboratorijsko pridelanem mesu so prihranki še večji.
Ne potrebujete več živali, krme, pašnikov, veterinarjev, prevoznikov živali ali
klavnic in veliko prihranite pri zaposlenih.
Prihranite tudi najdražjo stvar od vseh, in sicer čas.
Medtem ko potrebuje bik za pitanje od 18 do 20 mesecev, da je pripravljen za zakol, potrebuje laboratorijsko meso le od tri
do osem tednov, da se lahko proda pripravljeno za pakiranje.
Vizija prihodnosti velikih vlagateljev, med katerimi so upravljavci premoženja, kot so BlackRock,
Vanguard in State Street, ter ultrabogati, kot je Bill Gates, ustanovitelj družbe Google.
Sergey Brin ali Richard Branson, je videti nekako takole:
Nekoč bo na voljo svetovna mreža 3D tiskalnikov, ki bodo proizvajali to meso.
Te 3D tiskalnike nato upravljajo imetniki licenc, ki morajo izdajateljem licenc plačati
pristojbino za vsak kos laboratorijskega mesa.
Zato ni čudno, da je bilo v zadnjih letih za razvoj umetnega mesa in rastlin namenjenih več sto milijonov.
Samo v letu 2021 je bil znesek za laboratorijsko vzgojeno meso 1,9 milijarde dolarjev. Temu sledijo tudi politiki.
Pred nekaj več kot tremi meseci je EU na primer dala na voljo 1,8 milijona evrov za nadaljnje raziskave o
morebitnem zmanjšanju stroškov pri proizvodnji gojenega mesa.
Pravkar je začela tudi prvi postopek odobritve za laboratorijsko meso.
Nič od tega ni dobro za kmetijstvo.
Če bi ta dva trenda prevladala, bi to pomenilo nič več in nič manj kot konec kmetijstva, kot ga poznamo.
Toda - in tu postane ključnega pomena - celotna stvar lahko deluje le, če se ji ljudje pridružijo.
To pomeni, če večina potrošnikov sprejema umetno zelenjavo in meso.
Vendar temu ni tako, vsaj trenutno ne. Kaj torej storiti? Preprosto.
Vzemite ideologijo podnebnih sprememb in prihajajoče vremenske apokalipse, prestrašite ljudi in jim kot rešitev
predstavite umetno pridelano zelenjavo in meso, saj porabita malo vode, izpuščata malo metana in zmanjšata emisije CO₂.
Prav v takšnem položaju smo trenutno.
Mediji, politiki in znanstveniki na vse nas z nenehnimi grozljivimi zgodbami o podnebju izvajajo velik pritisk,
naj sprejmemo to strukturno spremembo v kmetijstvu kot domnevno rešitev sveta pred podnebnimi spremembami.
Kako nesmiselno je vse skupaj, med drugim dokazuje dejstvo, da so naslednja podjetja del zavezništva podjetij,
ustanovljenega na Svetovnem gospodarskem forumu, ki so združila moči kot globalni podnebni voditelji:
Allianz, AXA, Bank of America, Barclays, Deutsche Bank in Mastercard. Poleg tega tudi
Carlsberg, Coca-Cola, Nestlé, Syngenta in Unilever.
Tako kot farmacevtski velikani AstraZeneca, Novartis in za nameček še proizvajalec glifosata Bayer.
Resnično je skrajni čas, da se zavemo, kakšna igra se tu igra.
Ne gre za reševanje planeta niti za izboljšanje okolja, ki je dejansko nujno potrebno.
Gre za dobiček v korist majhne manjšine.
In to ne le na račun več sto tisoč kmetov, ki so prikrajšani za preživetje, temveč tudi na račun prihodnosti in kakovosti
življenja nas, naših otrok in vseh prihodnjih generacij.