На 28. Конференцији УН о климатским променама, одржаној у Дубаију од 30. новембра до 13. децембра 2023. године,
први пут је утврђен смер да се у заштити климе већа пажња посвети прехрамбеном сектору и пољопривреди.
Више од 130 земаља потписало је декларацију у којој се наводи да емисије из пољопривредног
сектора сада такође треба укључити у климатске циљеве.
Ово се пре свега односи на сточарство.
Крајем 2023. године, СЗО је позвала владе широм света да предузму мере против пољопривреде и производње хране!
Према генералном директору СЗО др Тедросу, наш прехрамбени систем штети здрављу људи и планете и доприноси 30%
стакленичких гасова. Зато је трансформација неопходна.
Пошто се сточарство, нарочито, сматра нарочито штетним по климу, Тедрос је позвао светске лидере да строго
ограниче конзумацију меса и млечних производа у својим земљама!
Уместо тога, исхрана би требало да се преусмери на биљне производе и лабораторијски узгајане "оброке", као што
су лабораторијски узгајано месо и храна на бази инсеката.
Цела ствар се гура напред иако је познато да су, између осталих, амерички научник др Френк Митлоехнер, професор и стручњак за
квалитет ваздуха на Универзитету Калифорније, као и научне студије Универзитета у Оксфорду, доказали
да метан из сточарства остаје у непрекидном циклусу.
Ово потпуно побија аргумент да сточарство мора да се смањи како би се сузбиле климатске промене.
Такође игнорише чињеницу да су у такозваној "Дблинској декларацији" из 2022. године 650 научника из целог света заузели
јасан став о сточарству, заснован на 1.000 научних радова.
Закључили су да сточарство игра суштинску улогу у одрживом систему исхране.
Она је превише вредна за друштво да би јој било дозвољено да постане жртва фанатизма.
Међутим, ови изузетно важни гласови очигледно нису чути, а камоли узети у обзир при доношењу тако судбоносних одлука.
Животињарство је главни извор прихода за многе пољопривреднике. У складу с тим, у дугорочној перспективи планирана
промена исхране ће на крају довести ништа мање него до уништења пољопривреде какву данас познајемо.
Ернст Волф, познати финансијски и економски стручњак, открива у следећем програму да је управо то план.
Његове изјаве јасно показују да велики новац поново стоји иза овога, сада користећи УН,
СЗО и послушне владе да нападају пољопривреду.
Ово није о спасавању планете или животне средине.
Не ради се само о огромним добицима за неколико супербогатих појединаца, већ о много више од тога!
Хенри Кисинџер је сажео стратегију глобалног стратега Дејвида Рокфелера на следећи начин:
Ако контролишете нафту, контролишете целе нације; ако контролишете храну, контролишете људе;
ако контролишете новац, контролишете цео свет.
Ако се храна све више производи у фабрикама уместо од стране пољопривредника, Рокфелеров
други циљ биће на дохват руке глобалним стратезима.
Ради се о контролисању свих нас преко хране, и не само на штету стотина хиљада пољопривредника који су лишени
својих извора егзистенције. Ради се о нашој будућности!
youtube.com/watch?v=_zxXdSRF8Mk] Здраво – овде Ернст Волф.
Тренутно смо сведоци глобалног превирања историјских размера у финансијском систему, свету рада и пољопривреди.
Више од 130 централних банака тренутно ради на увођењу дигиталног новца централне банке у финансијски систем.
У блиској будућности сви ћемо имати само један рачун, наиме код централне банке.
У свету рада суочавамо се са потенцијално још већим променама због развоја вештачке интелигенције.
Алгоритми и индустријски роботи, дронови контролисани вештачком интелигенцијом и 3Д штампачи преузеће безброј
задатака у свим индустријама које су раније обављали људи.
Међутим, најдраматичнији ефекти су на пољопривреду.
Технолошки напредак отвара могућности које су до недавно постојале само у научно-фантастичним романима.
Два тренда посебно заузимају централно место: вертикална пољопривреда и месо узгајано у лабораторији.
У вертикалној пољопривреди биљке се више не гаје на отвореном, већ у затвореним халама или контејнерима.
Они су наслагани на полицама и изложени вештачком светлу.
Влажност, топлота и вентилација се контролишу рачунарима.
Корење биљака расте на плочама од пене у контејнерима или цевима кроз које тече вода обогаћена хранљивим материјама.
Цео процес се одвија у потпуно стерилним условима.
Биљке не долазе у контакт са сунцем, земљом, кишом или ветром, нити са инсектима, микробима или бактеријама.
Чак и дневни ритам је вештачки контролисан како би се оптимизовала жетва.
Други тренд се односи на вештачко месо произведено из ћелијских култура у лабораторијама.
Ово месо је постало познато јавности у августу 2013. године, када је први хамбургер узгојен у
ћелијској култури представљен на Универзитету у Мастрихту.
У то време, његова производња је коштала више од 250.000 евра.
Трошкови производње сада су око 10 долара по хамбургу и падају.
То значи да ће месо узгајано у лабораторији ускоро конкурисати са правим месом на тржишту и да ће у
догледној будућности моћи да га понуди по нижој цени.
И вештачка култивација биљака и вештачка производња меса привукле су велике инвеститоре из целог света, који овде осећају пословну
прилику вредну милијарду фунти. И то не без добре разлоге.
Вертикална пољопривреда елиминише потребу за пољима, пољопривредним машинама и већином радне снаге. Штеди воду,
инсектициде и пестициде, није зависна од временских услова и, ако се фабрике или контејнери налазе у близини
насељених центара, може да елиминише велики део логистике. Једини додатни трошак је енергија.
Стога свакако није случајно што је прошле године у Дубаију, где енергија кошта готово
ништа, отворена највећа фабрика овог типа до сада.
Што се тиче меса узгајаног у лабораторији, уштеде су још значајније.
Ви више не требате животиње, храну, пашњаке, ветеринаре, превознике животиња,
кланице и остварујете огромне уштеде на особљу.
Штавише, штедите највреднију робу од свих: време.
Док говеде на тову треба 18 до 20 месеци да достигне тежину за клање, месо узгајано у лабораторији треба само три до
осам недеља пре него што буде спремно за паковање и продају.
Визија будућности великих инвеститора, укључујући менаџере имовине као што су БлекРок, Вангард и Стејт Стрит, као и
ултрабогатих појединаца као што су Бил Гејтс и оснивач Гугла
Сергеј Брин или Ричард Бренсон изгледају отприлике овако:
У неком тренутку постојаће глобална мрежа 3Д шпринта који производе ово месо.
Ове 3Д штампаче потом користе лиценцијски корисници, који морају да плате накнаду лиценцијским
даваоцима за сваки комад меса узгајаног у лабораторији.
Није ни чудо што су у последњих неколико година у развој вештачког меса и вештачких биљака уложени стотине милиона.
Само у 2021. години, месо узгајано у лабораторији износило је 1,9 милијарди долара. А политичари прате пример.
Пре нешто више од три месеца, на пример, ЕУ је обезбедила 1,8 милиона евра за даље истраживање
потенцијалних смањења трошкова у производњи култивисаног меса.
Поред тога, управо је покренут први поступак одобрења за месо узгајано у лабораторији.
Ништа од овога не наговештава добро за пољопривреду.
Ако се ове две тенденције наметну, то би значило ништа мање него крај пољопривреде какву познајемо.
Али – и ово је пресудно – цела ствар може да функционише само ако људи учествују.
То јест, ако већина потрошача прихвати вештачко поврће и вештачко месо.
Међутим, то није случај, барем не у овом тренутку. Па шта се може учинити? То је сасвим једноставно.
Узмите идеологију климатских промена и надолазећу временску апокалипсу која прети свима нама, усадите људима страх и терор и
понудите им вештачко поврће и вештачко месо као решење због њихове ниске потрошње воде,
ниских емисија метана и смањења емисија CO₂.
То је управо ситуација у којој се тренутно налазимо.
Сви смо под огромним притиском медија, политичара и научника, који нас непрестано бомбардују хорор причама о
клими, да прихватимо ову структурну промену у пољопривреди као наводни спас света од климатских промена.
Апсурдност целе ситуације такође је демонстрирана чињеницом да савез корпорација основан на Светском
економском форуму, које су се глобално удружиле као климатски лидери, обухвата следеће компаније:
Алијанц, АКСА, Банка Америке, Барклис, Дојче банка и Мастеркард. Плус Карлсберг, Кока-Кола, Нестле, Сингента и Унилевер.
Као и фармацеутски гиганти АстраЗенека, Новартис и, да круну свега, произвођач глифосата Бајер.
Заиста је крајње време да схватимо каква се овде игра игра.
Не ради се ни о спасавању планете ни о побољшању животне средине, што је заправо хитно потребно.
Ради се о профиту на корист мале мањине.
И ово се дешава не само на штету стотина хиљада пољопривредника који су лишени својих извора егзистенције,
већ и на штету будућности и квалитета живота нас самих, наше деце и свих будућих генерација.