Nie pre slabé povahy
Epstein, Dutroux, Teichtmeister - mená, ktoré sú symbolom tých najkrutejších zločinov na deťoch.
Boli to naozaj len jednotliví páchatelia - alebo tu stále pôsobia globálne pedokriminálne siete?
Akú úlohu zohráva súdnictvo?
Sú pravdivé tvrdenia nespočetných svedkov, že sudcovia, prokurátori a vyšetrovatelia tieto
zločiny nielen kryjú, ale sú do nich sami zapletení?
Kla.TV odhaľuje desivé skutočnosti.
USA, Nemecko, Rakúsko, Holandsko, Belgicko, Francúzsko, Švajčiarsko:
Preskúmanie zapletenia súdnictva do prípadov závažného zneužívania a vrážd detí v siedmich krajinách.
Úvod: : Dávam to každému písomne. Najhoršie, najzvrátenejšie zneužívanie detí, aké som v
živote videla a počula opísané samotnými obeťami,
najhoršími a najzvrátenejšími páchateľmi boli samotní prokurátori a sudcovia.
Myslím to vážne. Najzvrátenejší páchatelia, ktorých som v živote videl, boli prokurátori a sudcovia.
A nikto proti týmto ľuďom nezakročí.
A vy ani netušíte, čo sa stane, keď informátor prehovorí.
Najmä v prípade obetí rituálneho zneužívania, batoliat, dojčiat a bábätiek, sú deti pred zabitím často omámené.
A práve na to chcem poukázať, už roky hovorím, že mám dôvodné podozrenie, že tu máme organizovaný zločin v súdnictve.
A preto hovorím, dám to každému písomne, že najhorší páchatelia sú v justičnom systéme.
A ak by sa mi niečo stalo, potom to, čo som povedal, môžete považovať za svedeckú výpoveď, za prísažné svedectvo.
Angažovanosť Dorothey Thulovej a jej vyhlásenie mali vážne dôsledky:
Jej lekárska kolegyňa Dr. Jette Limberg-Diersová zverejnila žiadosť o pomoc, v ktorej uviedla, že pediatrička bola
napadnutá a zbitá a že ju previezli na psychiatrické oddelenie.
Bol jej odobratý vodičský preukaz a jej dom bol zastavený, čo malo viesť k jeho nútenému predaju.
Bolo proti nej vznesené trestné oznámenie za urážanie ľudí na internete.
Podľa jej kanála Telegram bola v roku 2021 odsúdená na deväť mesiacov podmienečne so skúšobnou dobou tri roky.
Doktorka Dorothea Thulová sa v súdnej sieni zrútila.
V apríli 2023 bola vzatá do väzby za podnecovanie k nenávisti.
Odvtedy zmizla zo scény a nikto nevie, kde je a ako sa jej darí.
Prečo sa proti doktorovi Thulovi podniká taká rázna akcia?
Mohlo by to súvisieť s jej výrokom, že najhorší páchatelia sú v justičnom systéme sami?
Existujú náznaky, že súdnictvo je zapojené do pedokriminálnych sietí?
Televízia Kla.TV tieto otázky skúmala a objavila niekoľko desivých priepastí.
Mnohé osoby, ktoré prežili organizované sexualizované a rituálne násilie, a svedkovia tohto násilia vypovedali,
že do týchto zločinov sú zapojení vysokopostavení sudcovia, prokurátori, právnici a policajti.
Niektorí z nich sú sami páchateľmi, iní kryjú pedokriminálne siete, chránia páchateľov a prenasledujú svedkov a aktivistov.
Nižšie si vypočujte niekoľko príkladov.
1. USA-
Zapojenie americkej justície do škandálu Epstein Americký finančník a sexuálny delikvent Jeffrey Epstein
viedol približne 20 rokov sieť obchodníkov s maloletými.
Obete uvádzajú, že k obchodovaniu so sexom a sexuálnym útokom došlo už v roku 1996.
Odhaduje sa, že celkovo bolo obetí najmenej 100.
Počet nenahlásených prípadov je však určite mnohonásobne vyšší.
Maria Farmerová, jedna z Epsteinových obetí, ktorá bola nútená pracovať na recepcii penziónu, v ktorom Epstein v tom čase býval,
zaznamenala v priebehu jedného roka nasledujúce skutočnosti:
Každý deň privádzali do Epsteinu 5 až 10 dievčat, čo bolo pre deti veľmi hrozné.
Hovorila o tom, že do Epsteinovho sídla prišli tisíce dievčat.
Len na Floride sa už nepodarilo nájsť 500 dievčat, ktoré chcela Maria Farmerová kontaktovať, aby svedčili proti Epsteinovi.
Nechápe, čo sa stalo všetkým dievčatám.
Má silné podozrenie, že prišli o život.
Virginia Roberts Guiffreová, ďalšia z Epsteinových obetí, ktorú Epstein roky zadržiaval, povedala:
Videl som stovky dievčat, ktoré prešli Jeffreyho hojdacími dverami, jeho neustále sa otáčajúcimi dverami.
Virginia Roberts Guiffre bola pri tom, keď Epsteinovi doručil 12-ročné trojčatá modelový skaut Brunel z Francúzska.
Dievčatá boli nútené vykonávať s Epsteinom zvrhlé sexuálne praktiky.
Epstein však dievčatá nielen sám zneužíval a znásilňoval, ale dával ich k dispozícii aj známym osobnostiam na sex.
Dievčatá boli na toto podujatie prepravené letecky po celom svete.
Viaceré Epsteinove obete uviedli mená ľudí, ktorí ich ako maloleté sexuálne zneužívali.
Okrem Epsteina Virginia Roberts Guiffreová obvinila zo zneužívania aj tieto osoby:
Princ Andrew, právnická hviezda Alan Dershowitz, manažér hedžových fondov Glenn Dubin, politik Bill Richardson, francúzsky
modelový skaut Jean-Luc Brunel, vedec v oblasti umelej inteligencie Marvin Minsky a hotelový miliardár Tom Pritzker.
Maria Farmerová uviedla, že Donald Trump, ako aj Bill a Hillary Clintonovci boli spoluspiklencami Jeffreyho Epsteina.
Videla ich, ako všetci prichádzajú a odchádzajú z Epsteinu a vedela, že sú súčasťou celku, hovorí Farmerová.
Epstein udržiaval dobré vzťahy so súdnictvom.
Viacerí žalobcovia proti Epsteinovi vypovedali, že známy americký hviezdny právnik Alan M. Dershowitz, ktorý
Epsteina niekoľkokrát obhajoval, bol jedným z páchateľov.
Maria Farmerová doslova označila Dershowitza za spolupáchateľa.
Virginia Roberts Guiffreová - hlavná žalobkyňa v Epsteinovom prípade - zažalovala právnika v
roku 2019 za sexuálne zneužívanie a urážku na cti.
Dershowitz potom podal protižalobu za urážku na cti a úmyselné spôsobenie citovej ujmy.
Dodnes dôrazne popiera, že by mal niekedy sexuálny kontakt s maloletými.
Obvinenie, že právnik zneužil Virginiu Roberts Guiffreovú ako maloletú, sudca dokonca vyškrtol zo spisu.
Dershowitz zostal nepotrestaný, hoci ho usvedčilo niekoľko žien.
Uviedli, že ich ako maloleté sexuálne zneužil alebo znásilnil.
Spolu s niekoľkými žalobcami sa tiež aktívne podieľal na vyhľadávaní diskreditačných
informácií a ich postupovaní hlavnému vyšetrovateľovi.
Tvrdil napríklad, že Virginia Roberts Guiffreová je známa prostitútka a klamárka.
Práve ona, ktorú podľa jej vlastných vyhlásení Epstein a Dershowitz ako maloletú nútili k prostitúcii!
Mediálny a právny tlak na Virginiu Roberts Guiffreovú nakoniec viedol k tomu, že
ustúpila a stiahla obvinenie voči Dershowitzovi.
Epsteina v súdnom konaní už druhýkrát v roku 2019 zastupoval Alan Dershowitz.
Epstein bol už v roku 2008 obvinený zo znásilňovania maloletých a ich nútenia k prostitúcii, za čo by si za
normálnych okolností musel odsedieť doživotný trest (!).
Namiesto toho Jay Levkowitz, ďalší vysoko platený hviezdny právnik z Dershowitzovho tímu siedmich právnikov, vyjednal mimosúdne
vyrovnanie s federálnym prokurátorom Floridy Alexandrom Acostom.
Na základe tejto dohody dostal Epstein úplne neprimeraný trest odňatia slobody v trvaní 18 mesiacov namiesto doživotia.
Z tohto trestu si musel odsedieť len 13 mesiacov.
Bol ubytovaný v súkromnom krídle väznice a každý deň mal až 12 hodín voľna, aby mohol chodiť do svojej kancelárie.
Prokurátor Acosta a tím právnikov pod vedením Levkowitza a Dershowitza sú preto zodpovední za to, že si
Epstein po procese v roku 2008 musel namiesto doživotného väzenia odsedieť len 13 mesiacov.
Len tak mohol Epstein pokračovať v riadení kruhu znásilňovačov detí až do roku 2019.
Okrem toho sa Epstein vďaka tejto dohode vyhol federálnemu súdnemu konaniu v roku 2008,
čo ho zachránilo pred ďalšími vyšetrovaniami.
Vzniká podozrenie, že skutočnosť, že sa nevyšetrilo viac podrobností o škandále Epstein, bola určite priaznivá
pre zodpovedných v súdnictve a prominentných páchateľov.
Prokurátor Acosta bol neskôr za Trumpa povýšený na ministra práce.
Bola to odmena za jeho ochotu spolupracovať pri ochrane páchateľov a utajovaní skutočného rozsahu škandálu?
Novinárka Julie K. Brownová z amerického denníka Miami Herald sa od policajtov dozvedela, že na pokyn
vyšších orgánov nemohli Epsteina riadne vyšetriť.
Preskúmala súdne spisy a v novembri 2018 napokon uverejnila sériu článkov o Epsteinových zločinoch.
Ako jediná zverejnila celý rozsah obvinení.
Celú vec naozaj nikto nesledoval, povedal novinár.
Dokonca ani FBI , jeden z najvyšších orgánov činných v trestnom konaní v USA, Epsteina nestíhal, hoci podľa
Epsteinovej obete Marie Farmerovej bol dobre informovaný o kruhu obchodníkov so sexom s maloletými.
FBI tiež vedela, že Maria Farmerová a jej sestra Annie sa stali obeťami Epsteinovho kruhu obchodníkov so sexom už v roku 1996.
Podľa Marie Farmerovej FBI presne vedela, kto je do prípadu zapojený a že Epstein rozbieha
vydieračský systém s detským pornografickým materiálom.
Napriek tomu neboli proti Epsteinovi prijaté žiadne opatrenia.
Na základe dostupných dôkazov mala FBI povinnosť uväzniť Epsteina na doživotie. Ale neurobila to.
Priebežný záver:
Prípad Epstein ukazuje, že súdne a vyšetrovacie orgány zatvárali oči, čo viedlo k dlhoročnému utrpeniu mnohých mladých dievčat.
Bohužiaľ, zmenilo sa len málo.
Jeho komplicka Ghislaine Maxwellová bola odsúdená na 20 rokov väzenia.
Sudkyňa Alison Nathanová však v tomto procese nepripustila žiadne dôkazy obsahujúce mená potenciálnych
ďalších spolupáchateľov, spolupáchateliek alebo príjemcov.
Letové záznamy Lolita Expressu , ktorý prepravoval celebrity na Epsteinov ostrov, alebo Maxwellova Čierna kniha
museli byť predložené súdu s prevažne začiernenými stranami.
S výnimkou Maxwella zostávajú všetci ostatní prominentní páchatelia na slobode.
2. Nemecko: Sachsensumpf
- Zatajil justičný systém zločiny a skupinu páchateľov?
Sachsensumpf je názov pre aféru, ktorá sa týkala zapojenia vysokopostavených osobností
v Sasku do nútenej prostitúcie maloletých.
Mandy Koppová, ktorá bola v tom čase maloletá, ako svedkyňa vzniesla závažné obvinenia voči týmto vysokopostaveným osobám.
V roku 1989 ju rodinné problémy priviedli do nevestinca Jasmin pre neplnoleté osoby v Lipsku.
Tam ju spolu s ďalšími dievčatami roky kruto fyzicky týrali, znásilňovali a mučili.
V roku 1993 sa udalosti v nevestinci Jasmin stali známe ako aféra Sachsensumpf a nevestinec bol prepadnutý.
Pri policajnom výsluchu Mandy Koppová identifikovala niekoľko svojich trýzniteľov:
Sú medzi nimi renomovaní lipskí sudcovia, advokáti, policajti a realitní agenti.
Podľa Mandy bol jedným z násilníkov aj sudca, ktorý súdnemu procesu predsedal.
Tento sudca odsúdil prevádzkovateľa verejného domu na mierny trest odňatia slobody v trvaní štyroch rokov a dvoch mesiacov.
Majiteľ verejného domu neskôr vypovedal, že bol potrestaný miernejšie len preto, že nezverejnil
mená páchateľov v jeho verejnom dome pre maloletých.
Je to ďalší dôkaz o prepojení justičného systému s páchateľmi pedokriminálnych trestných činov.
Mandy Koppová a jej spolutrpiteľky boli pred rokom 2009 vypočuté ešte dvakrát a opäť na fotografiách
identifikovali dvoch vysokopostavených právnikov ako násilníkov.
Drážďanská prokuratúra ani saský vyšetrovací výbor však nereagovali.
Namiesto toho zverejňujú meno a bydlisko obete.
Identifikovaní páchatelia následne obvinili Mandy Koppovú z ohovárania.
V obave o svoj život a zo strachu z ďalších súdnych procesov neprezradila všetko, čo vedela.
V novembri 2012 bol súdny proces odročený po tom, čo sa Mandy v štvrtý deň pojednávania po
siedmich hodinách vypočúvania nervovo zrútila.
Krátko nato, 28. januára 2013, boli kruté skutky premlčané.
Tomuto premlčaniu sa však dalo zabrániť. Mandy Koppová totiž nebola vo svojom vyhlásení osamotená.
Saský úrad na ochranu ústavy tiež vyšetroval prostredie červených lámp a v roku 2005 odovzdal saskému
ministrovi vnútra Thomasovi de Maizièrovi výbušný materiál.
Podľa správy boli sudcovia a prokurátori v Lipsku podozriví z toho, že sa spolčili so
zločincami a sami sa podieľali na zneužívaní detí.
Mená páchateľov boli Úradu na ochranu ústavy známe.
Úrad na ochranu ústavy tiež informoval, že prostredie červených svetiel vydieralo prokuratúru týmto usvedčujúcim materiálom.
Na oplátku títo policajti varovali pred raziou, bránili vyšetrovaniu a ovplyvňovali súdne procesy.
De Maizière však ako najvyšší orgán neinformoval ani parlament, ani príslušné orgány činné v trestnom konaní.
Neskôr bol preto obvinený z marenia spravodlivosti pri výkone funkcie.
Neskôr však bolo vyšetrovanie zastavené a Sachsensumpf bol označený za horúci vzduch a konšpiračnú teóriu.
Existencia zločineckej siete bola popretá.
Dvaja vedúci vyšetrovatelia z polície a Úradu na ochranu ústavy boli napadnutí.
Hlavný vyšetrovateľ kriminálneho úradu pre oblasť organizovaného zločinu Georg Wehling bol z
pochybných dôvodov odvolaný priamo ministrom vnútra.
Simone Skrochová, predtým Hennecková, vtedajšia šéfka Úradu na ochranu ústavy, ktorá už v predchádzajúcom zamestnaní
ako prokurátorka rozbila kruh pedofilov, bola tiež roky vystavená disciplinárnym a vyšetrovacím konaniam.
Obaja boli obvinení, ale po dlhom súdnom procese boli v hlavných bodoch oslobodení.
Na druhej strane Thomas De Maizière sa počas svojej kariéry dostal na rôzne pozície federálneho ministra.
To isté sme už videli v prípade Epstein, keď Alexander Acosta, prokurátor, ktorý chránil
páchateľov, bol Trumpom povýšený na ministra práce.
Je to ďalší príklad toho, že súdnictvo rázne zakročuje proti oznamovateľom, zatiaľ čo skutoční
zločinci zostávajú nepotrestaní a krytie sa podporuje?
3. chránilo rakúske súdnictvo pedokriminálneho herca Floriana Teichtmeistera?
Mimoriadne mierny rozsudok nad Florianom Teichtmeisterom, rakúskym hercom a slobodomurárom z Veľkej
lóže Rakúska, vyvolal v roku 2023 veľký rozruch.
Teichtmeister bol zrejme natoľko presvedčený o slobodomurárstve, že si na svojom pozemku dokonca postavil chrám.
Súdili ho, pretože sa u neho našlo veľké množstvo drog a zozbieral 76 000 súborov s detskou pornografiou.
Mnohé z nich upravil, doplnil poznámkami alebo zostavil do koláží.
Vo svojich komentároch opísal najhoršie predstavy o násilí, ktoré si predstavoval, ako pácha na deťoch.
Jeho fantázia nepoznala hraníc - od bičovania, mučenia a hrozného znásilnenia až po smrť.
Prokuratúra zaradila Teichtmeistera do druhého najvyššieho stupňa 9 z 10 na stupnici nebezpečnosti.
Napriek vysokému riziku, ktoré predstavoval, a napriek tomu, že deťom bolo ublížené v tisícoch a tisícoch prípadov a že
Teichtmeister bol spoluvinníkom ako spotrebiteľ, bol odsúdený len na podmienečný trest odňatia
slobody na dva roky pod podmienkou, že sa podrobí liečbe.
Takže za svoje priestupky nemusí ísť do väzenia ani na jeden deň.
Nielen úplne nevhodný rozsudok, ale aj správanie osôb zapojených do procesu vyvoláva veľké otázniky.
Nevyšetrovalo sa, pre koho sa Teichtmeister k spisom vyjadroval, ani či bol súčasťou siete.
Podľa pozorovateľov procesu neboli obžalovanému položené žiadne kritické otázky a obžaloba ani sudca nevypočúvali svedkov.
Obávali sa, že budú odhalené ďalšie významné osobnosti?
Nikdy sa nevyšetrilo, či svoje násilnícke fantázie skutočne realizoval.
Stalo sa tak napriek jasným indíciám, ako je napríklad nákupný zoznam, ktorý sa u neho našiel na nákup
dievčenského oblečenia a sadomasochistických predmetov.
Sudca Stefan Apostol vyjadril ľútosť nad Teichtmeisterovým spoločenským ostrakizmom a demonštrácie proti nemu
použil ako dôvod na priznanie poľahčujúcich okolností.
Pomerne pasívna prokurátorka Julia Kalmarová zatajila dôležité podrobnosti až do ukončenia vypočúvania dôkazov.
Napriek vysokej miere nebezpečnosti Teichtmeisterovej sa rozhodla proti rozsudku neodvolať.
Prizvaný súdny znalec, Prof. Dr. Peter Hofmann, sa tiež vyjadril v prospech obžalovaného a
zľahčoval nebezpečenstvo, ktoré predstavuje.
Hofmann vzbudil pozornosť už v predchádzajúcich procesoch týkajúcich sa zneužívania tým, že vypracoval zvláštne
znalecké posudky v prospech obvinených a zľahčoval zločiny.
Raz sa vyjadril takto: Polovica postihnutých detí sa dokáže dobre vyrovnať s pedofilným zneužívaním.
Zaradia si ich do svojej biografie a nerozvíjajú posttraumatickú stresovú poruchu.
Bola to náhoda, že bol vybraný ako súdny znalec pre tento proces?
Priebežný záver:
Rozsudok a zvláštne správanie znalca, sudcu a prokurátora vyvolávajú otázky.
Bol Teichtmeister jemne dotknutý, aby neodhalil ďalších komplicov?
Zachránili ho jeho slobodomurárske kontakty pred väzením?
Podľa hesla, ktorým sa noviny Der Standard už v súvislosti so slobodomurármi príznačne titulujú: Bratia držia spolu?
4. Holandsko a Belgicko: Prípad Zandvoort
Zandvoortský kruh detskej pornografie je pomenovaný podľa holandského prímorského letoviska Zandvoort, kde
dvaja hlavní páchatelia prevádzkovali videopožičovňu.
Najhoršie zločiny boli spáchané v tomto združení násilníkov na deťoch.
Po odhalení prípadu v roku 1998 boli zhabané stovky filmov, na ktorých boli znásilnené deti a dokonca aj bábätká.
Na jachte jedného z páchateľov sa konali sexuálne večierky s elitou, na ktorých sa natáčali takzvané snuff videá, v
ktorých boli deti zneužívané a mučené na smrť pred kamerou.
Jedným z detí, ktoré v dôsledku toho zomreli, bol 13-ročný Manuel Schadwald, ktorý bol unesený z Berlína a predtým bol
nútený k prostitúcii v detskom verejnom dome v Rotterdame.
Kľúčovú úlohu pri odhaľovaní prípadu zohrala belgická skupina na podporu občianskych práv Werkgroep Morkhoven
so svojím zakladateľom a vedúcim Marcelom Vervloesem.
Skupine unikli videá, na ktorých muži majú sex s deťmi.
Odovzdali ich polícii. Belgická polícia však 5 rokov nereagovala.
Minister spravodlivosti v roku 1997 vyhlásil, že žiadna pedofilná skupina neexistuje, a neskôr sa ukázalo, že
muž na videozázname je príbuzný belgických politikov.
Vzhľadom na nečinnosť polície začal Vervloesem vlastné vyšetrovanie a podarilo sa mu nadviazať
kontakt s jedným z páchateľov a získať si jeho dôveru.
Tento páchateľ bol však krátko nato zavraždený.
Vervloesemu sa však podarilo získať tisíce súborov s pornografickým a niekedy až
sadistickým obsahom, keď sa vlámal do jeho domu.
Potom ich odovzdal novinárom a prokuratúre.
Sedem CD-ROM-ov s dôkazmi, ktoré Werkgroep Morkhoven zaslal generálnemu prokurátorovi
súdu v Antverpách, však bez stopy zmizlo.
Vervloesem tiež zabavil viac ako 3 000 dokumentov s adresami zákazníkov a faktúrami, z ktorých bolo zrejmé, že
skupina zaoberajúca sa detskou pornografiou pôsobila po celom svete vrátane Nemecka, USA a Izraela.
Vďaka svojmu vyšetrovaniu sa však Vervloesem sám stal terčom súdneho systému.
Bol obvinený zo zneužívania detí a odsúdený na niekoľko rokov väzenia.
Po dvoch rokoch strávených v belgických väzniciach bol v roku 2010 prepustený za týchto podmienok:
1) Dostal zákaz kontaktovať tlač a pokračovať v riešení pedokriminálnych prípadov.
2) Nemohol sa zúčastňovať na aktivitách organizácií bojujúcich proti zneužívaniu detí ani kontaktovať svojich
priateľov z Werkgroep Morkhoven, ktorí ho počas pobytu vo väzení každý týždeň verne navštevovali.
Nie je zarážajúce, že si súdnictvo kladie takéto podmienky?
Bol to pokus umlčať nepríjemného informátora?
A - bola justícia prepojená s páchateľmi, keď sa snažila zabrániť vyriešeniu týchto prípadov?
Médiá sa však tiež veľmi snažili zničiť Vervloesemovu povesť a vykresliť ho ako pedofila.
5. Francúzsko: Aktivisti Janett Seemannová a Stan Maillaud informujú o zapojení francúzskeho súdnictva
do prípadov organizovaného zneužívania a vrážd detí.
Nemecká aktivistka Janett Seemannová už v Nemecku viedla kampaň proti zmiznutiu mnohých detí v pedokriminálnych sieťach.
Na tento účel vytvorila napríklad dve video správy: Jedno pre vtedajšieho pápeža Benedikta XVI. a
druhé pre bývalú nemeckú kancelárku Angelu Merkelovú.
Neskôr sa spojila so Stanom Maillaudom, francúzskym aktivistom a bývalým žandárom.
Ako tím sa venovali najmä vyšetrovaniu prípadov organizovaného zneužívania detí, do
ktorých bol zapojený francúzsky justičný systém.
Stan Maillaud označil súdne postupy a opatrenia, ktoré skúmal, nielen za nezákonné, ale aj za trestné.
Tieto rozsudky neboli vydané v mene ľudu, ale v mene zločineckej okultnej moci, povedal Maillaud.
Spolu s Janett Seemannovou vyšetrovali vo Francúzsku viacero prípadov, v ktorých členovia súdnictva, ako
napríklad policajti, advokáti, sudcovia a prokurátori, spolupracovali s vybranými psychiatrami.
Vzor bol vždy rovnaký:
Hneď ako bolo nahlásené sexuálne zneužívanie detí ich matkami, súdny systém začal konať.
Nie však - ako by sa dalo očakávať - na ochranu zneužívaných detí a postavenie páchateľov pred súd.
Nie, práve naopak: matky a ich týrané deti boli vystavené policajnému a súdnemu teroru.
Ochrancovia príbuzných boli podrobení nezákonnému konaniu, uväznení a umiestnení na psychiatrické oddelenia.
V mnohých prípadoch matky nemohli urobiť nič, aby ochránili svoje deti pred násilníkmi.
V niekoľkých prípadoch im bola dokonca odňatá väzba.
Celé roky museli bezmocne znášať, ako sa ich deti ocitli v starostlivosti trýzniteľov.
V rozhovoroch, ktoré Stan Maillaud viedol s dotknutými matkami, sa konkrétne zmieňujú o menách a nezákonnom správaní
členov súdnictva, ktorí sa na týchto prípadoch podieľali.
Podľa svedkov ide aj o mimoriadne závažné trestné činy, ako napríklad natáčanie vrážd detí na snuff videá.
Svedkovia uvádzajú aj väčšie stretnutia, na ktorých boli deti zneužívané alebo znásilňované viacerými osobami.
Existujú aj svedecké výpovede, že bývalý francúzsky prezident a niekoľko ministrov zneužívalo deti.
Angažovanosť Maillauda a Seemanna viedla k tomu, že aj títo dvaja aktivisti sa stali terčom útokov zo strany justície a polície.
Polícia ich prenasledovala, dočasne zadržala na základe nezákonných obvinení a podrobila neľudským metódam vypočúvania.
Médiá ich odsúdili a nakoniec dokonca utiekli do Venezuely.
Stana Maillauda tam vypátral Interpol a previezol ho do Francúzska, kde si musel odpykať trest odňatia slobody.
Okrem iného bol obvinený z únosu dieťaťa.
Skutočnosť je taká, že Stan Maillaud pomohol matke, ktorá bola zbavená starostlivosti, dostať dieťa do
bezpečia, pretože ho okrem iného zneužíval jeho vlastný otec.
Prokurátor zodpovedný za Maillaudovo uväznenie bol podľa svedkov jedným z páchateľov zneužívania.
Priebežný záver:
Vyšetrovania Seemanna a Maillauda tiež ukazujú, že zodpovedné osoby v justičnom systéme chránia páchateľov a vyslovene
útočia na obete, príbuzných obetí a samotných aktivistov.
6. Belgicko: Marc Dutroux a úloha belgického súdnictva
Prípad Marca Dutrouxa je pravdepodobne najviac medializovaným prípadom únosu,
zneužívania, mučenia, incestu a vraždy detí v Európe.
Dutroux stál pred súdom dvakrát.
V roku 1989 bol odsúdený na 13,5 roka väzenia za päť prípadov sexuálneho zneužívania, ale nemusel si odsedieť ani tretinu.
Keď bol v roku 1996 opäť zatknutý, bol obvinený z únosu šiestich dievčat v detskom a tínedžerskom veku, sexuálneho zneužívania
a zatvárania do pivničných kobiek jedného z jeho domov.
Štyria z nich zomreli v mučivom zajatí.
Veľkú kontroverziu v prípade Dutroux vyvolala otázka, či bol zvráteným osamelým páchateľom, alebo bol
aj subdodávateľom oveľa väčšej siete vplyvných mužov.
Aké boli náznaky a dôkazy, že Dutroux konal v mene siete?
1. jeho vlastné vyhlásenie:
V roku 2002 Dutroux v rozhovore vo väzení povedal, že skutočne existovala sieť s mnohými kriminálnymi dôsledkami.
Dievčatá tu neboli len pre neho samotného, ale aj pre ostatných.
2. jeho finančná situácia:
Dutroux, nezamestnaný poberateľ sociálnych dávok, vlastnil päť domov, pravidelne kupoval akcie a mal
niekoľko bankových účtov, na ktoré boli v čase únosu dievčat uložené vysoké sumy v hotovosti.
Keby Dutroux deti zneužíval len sám, nezarobil by na tom.
3. výpovede svedkov:
Pozostalá Regina Loufová tiež uviedla, že Marc Dutroux nekonal ako individuálny páchateľ, ale že spoluobvinený
bruselský podnikateľ Michel Nihoul organizoval sexuálne večierky s deťmi, ktoré zaobstaral Dutroux.
Michel Nihoul si u Marca Dutrouxa objednal deti vo veku 12 až 14 rokov na pedofilné večierky, uviedla.
Aj samotný Dutroux vypovedal, že Nihoul sa tešil ochrane z najvyšších miest.
Tento muž mal kontakty na bruselský jet set vrátane mnohých zákazníkov príslušných sado-maso večierkov.
4. vyšetrovanie vyšetrujúceho sudcu Jeana-Marca Connerotta:
Sledoval stopy, ktoré ukazovali na sieť.
Zriadil telefónne číslo, na ktorom mohli občania anonymne poskytovať informácie o prípade Dutroux.
Na vyšetrovateľov sa zosypala lavína informácií.
Medzi nimi boli aj výpovede niekoľkých mladých žien, ktoré sa vyjadrili neuveriteľne:
Vedeli o sexuálnych večierkoch na začiatku 80. rokov v najlepších kruhoch, kde sa mučili a zabíjali deti.
Nihoul a Dutroux boli tiež videní. Dokonca aj belgický kráľ Albert II. sa spomínal ako
návštevník takýchto hrôzostrašných večierkov.
Priebežný záver:
Bolo by úplne samozrejmé sledovať mnohé stopy, ktoré poukazujú na sieť.
Ak sa však pozriete na kroky súdnych a bezpečnostných orgánov, zistíte, že sa urobilo všetko pre to, aby
sa zabránilo vyšetrovaniu siete s cieľom prezentovať Dutrouxa ako osamelého páchateľa:
Polícia nevyužila viaceré stopy vrátane výpovedí svedkov alebo videozáznamov, ktoré boli
zaistené v Dutrouxovom dome a neboli analyzované.
Ostatné dôkazy boli ukradnuté alebo jednoducho zmizli.
Začiatok súdneho konania sa výrazne oneskoril.
Trvalo celých 7,5 roka, kým sa Dutroux a traja spoluobžalovaní dostali pred súd.
Počas tohto obdobia však záhadne zomrelo najmenej 27 svedkov.
Väčšina z nich chcela vypovedať o súvislostiach, ktoré potvrdzovali podozrenie, že Marc Dutroux nebol osamelým
páchateľom, ale že okolo neho existovala sieť komplicov.
Okolnosti, ktoré viedli k smrti týchto 27 svedkov, boli buď úplne nedostatočne vyšetrené, alebo neboli vyšetrené vôbec.
Regina Loufová, ktorá prežila, bola svedkom približne 60 vrážd a dokonca dokázala vymenovať 35 obetí.
Dokázala tiež pomenovať páchateľov, trestné činy a miesta činu.
Po psychologickom vyšetrení znalci dosvedčili, že v detstve bola vystavená masívnemu sexuálnemu zneužívaniu.
Napriek tomu sa ich stopami nikto nezaoberal a belgická prokuratúra označila ich výpovede za
neuveriteľné a tvrdila, že sú čisto vymyslené.
Štátny zástupca potom nechal uzavrieť spis s jej svedeckými výpoveďami.
Vyšetrujúci sudca Jean-Marc Connerotte, ktorý skúmal stopy, ktoré poukazovali na sieť, bol z prípadu odvolaný.
Bol zaujatý, pretože sa zúčastnil na charitatívnom podujatí pre dve zo zavraždených dievčat.
Toto chabé zdôvodnenie viedlo k búrke protestov medzi belgickým obyvateľstvom.
Na súdny systém to však neurobilo dojem.
Vyšetrujúci sudca, ktorý nastúpil po Connerottovi, Jacques Langlois, bol jednou z
kľúčových postáv, ktoré potlačili tézu o sieti.
Zastavil všetky zisťovania o možných sponzoroch.
Po rokoch sa ukázalo, že Langlois do konania nezaradil výpovede viac ako 600 (!) svedkov.
Všetky svedectvá o sieti boli pod zámkom.
Zúčastnení vyšetrovatelia boli na jar 1997 preložení.
Spisy so všetkými overiteľnými stopami, menami a podozrivými boli uzavreté v roku 1998.
Minister spravodlivosti Marc Verwilghen a prokurátor Michel Bourlet neskôr informovali, že opakovane
žiadali o nové vyšetrovanie - ale bez úspechu, pretože Langlois vyšetrovanie zablokoval.
Popri Langloisovi zohráva rozhodujúcu úlohu aj minister spravodlivosti Melchior Wathelet.
Wathelet, ktorý bol podľa obetí sám organizátorom a účastníkom detských sexuálnych večierkov, prekvapivo omilostil
Dutrouxa po necelej tretine jeho prvého trestu odňatia slobody.
Je preto čiastočne zodpovedný za to, že Dutroux mohol po prepustení uniesť, znásilniť a zabiť niekoľko mladých dievčat.
Katastrofálne nesprávne rozhodnutie o omilostení Dutrouxa však nemalo pre Watheletovu
kariéru žiadne negatívne dôsledky, práve naopak:
V rokoch 1995-2003 bol sudcom Súdneho dvora Európskej únie a v rokoch 2012-2018 európskym hlavným prokurátorom.
Záver: Hlavné sily v súdnictve a vyšetrovacích orgánoch zjavne urobili všetko pre to, aby sa prípad Dutroux
skutočne nevyriešil, čo naznačuje, že sami boli súčasťou týchto sietí alebo boli prinajmenšom pod ich tlakom.
Zapojenie súdnictva je podložené svedectvom Reginy Loufovej, ktorá prežila.
Neskôr spoznala účastníkov pedofilných sexuálnych večierkov na novinových fotografiách a v televízii,
kde musela dobrovoľne obsluhovať svojich klientov.
Podľa ich výpovedí boli všetci známi ako veľmi čestní členovia spoločnosti, vrátane politikov, manažérov,
priemyselníkov a dokonca aj právnikov a súdnych úradníkov.
V jednej z vyšetrujúcich sudkýň, ktorá vypovedala v televízii o prípade Dutroux, dokonca spoznala jedného
zo spolupáchateľov rituálnej vraždy jedného z detí, ktoré porodila počas svojho zajatia.
Po tejto usvedčujúcej výpovedi Reginy Loufovej bola vyhlásená za nepríčetnú a konanie
proti Michelovi Nihoulovi bolo úplne zastavené.
Urobil to samotný vyšetrujúci sudca, ktorý bol podľa nej jedným z vrahov jej dieťaťa.
7. Švajčiarsko: Prípad Nathalie a účasť švajčiarskych sudcov na zneužívaní detí, obchodovaní s ľuďmi a satanistických obetiach
Prípad Nathalie je už niekoľko rokov predmetom diskusií vo švajčiarskych médiách.
Napríklad portál Blick.ch v roku 2020 informoval o sexuálnom a satanisticko-rituálnom
zneužívaní vtedy 8-ročného dievčatka jej vlastným otcom.
Samotné dievča tiež uviedlo, že ju otec dal k dispozícii iným páchateľom.
Pozorovala aj zneužívanie a kruté mučenie iných detí a dospelých.
Bola svedkom obchodovania s ľuďmi, orgánmi a adrenochrómom a bola svedkom satanistických obetí.
Okrem iného sa to dialo na rituálnych miestach a v skrytých podzemných tuneloch.
Nathaliine výpovede sú v súlade s nespočetnými ďalšími výpoveďami, ktoré televízia Kla.TV
tematizovala v dokumentárnych filmoch Krvavá sekta I a II.
Aj v prípade Nathalie existujú jasné väzby medzi justičným systémom a sieťou páchateľov.
Niektoré osoby zo švajčiarskeho súdneho systému Nathalie dokonca označila za páchateľov.
V priebehu prípravného trestného konania proti otcovi spoznala niekoľko páchateľov zneužívania, vyššieho sudcu,
dvoch prokurátorov a niekoľkých policajtov, ktorí vykonali domovú prehliadku v Nathaliinom dome.
Nathalie počas konania opakovane vypovedala, že tieto osoby už pozná.
Zúčastnili sa na zneužívaní a zabíjaní, na ktoré ich zobral ich otec.
Napríklad bývalý vedúci služby ochrany detí a dospelých (KES) v príslušnom sociálnom regióne bol
Nathalie rozpoznaný a označený za násilníka a vraha detí.
Nathalie uviedla, že videla tohto vodcu KES, ako nosí deti na stretnutia a ako sa podieľa na ich zabíjaní.
KESB, ktorá je nadriadená KES, pridelila Nathalie detského právnika, ktorý tiež identifikoval Nathalie ako páchateľku.
Tento právnik sa ani raz nerozprával s Nathalie alebo jej matkou.
S Nathalie sa osobne nestýkala, o to viac však s otcovým právnikom, ktorého Nathalie obvinila zo zneužívania.
Diskutovala s ním o tom, ako by sa Nathalie dala najlepšie zneistiť prostredníctvom znaleckých posudkov.
Očividne sledovala cieľ, aby Nathaliina matka bola zbavená opatrovníctva.
Tento postup je právne známy ako zradenie klienta.
KESB bola o týchto udalostiach informovaná.
Redakcia má o tom písomné dôkazy.
Vyšší sudca, ktorý mal prípad na starosti, ovplyvnil právnika Nathaliinej matky.
Mal by ju presvedčiť, aby stiahla obvinenia proti Nathaliinmu otcovi.
Právny zástupca matky Nathalie potom podal žiadosť o námietku zaujatosti tohto vyššieho sudcu, ale zatiaľ jej nebolo vyhovené.
KESB Nathalie pridelila nielen právnika, ktorý bol podľa Nathalie jedným z páchateľov.
Taktiež nariadila, aby dievča navštívilo staršieho psychiatra, ktorý tiež uznal Nathalie za páchateľku.
Tu už nemôžeme hovoriť o náhode.
Nathalie uviedla, že psychiater jej počas výsluchov dával elektrické šoky.
Bolo to pre ňu veľmi mučivé. Nathalie bola počas rozhovorov sama.
Jej matka nemohla byť prítomná pri výsluchu.
Nathalie opakovane hovorí o tom, že úrady a ľudia zapojení do vyšetrovania jej prípadu sú súčasťou skupiny páchateľov.
Prebiehajúce konanie opakovane ukázalo, že uvedené osoby rozhodne nemali záujem o nestranné
vyšetrovanie, ale naopak, o ututlanie prípadu Nathalie.
Absolútne škandalózne a znepokojujúce je, že nie otec obvinený zo zneužívania, ale úplne nevinná matka
Nathalie bola na jeden deň vzatá do prísnej väzby.
Tam ju držali 24 hodín v chladnej cele so zapáchajúcim príbytkom, aby ju po hodinách vypočúvania prepustili.
Tento postup prokuratúry, ktorá má prípad na starosti, možno pravdepodobne označiť len za taktiku
vyčerpania s cieľom unaviť a odradiť matku Nathalie.
Balz Bruder, kritický reportér denníka Solothurner Zeitung, mal odvahu odhaliť všetky tieto prepojenia medzi
KESB, prokuratúrou a detskými a dorastovými psychiatrami a zverejniť ich vo svojich článkoch.
Hlavného reportéra novín Solothurn, ktorý písal o Nathaliinom prípade, našli mŕtveho v kaluži krvi po tom,
ako boli uverejnené jeho kritické novinové správy.
Okolnosti záhadnej smrti 53-ročného oddaného reportéra neboli nikdy odhalené.
Pripomína to prípad Dutroux, v ktorom bolo 27 svedkov, ktorí chceli vypovedať o týchto
súvislostiach, tiež záhadne odstránených z miesta činu.
Aby sa to v prípade Natalie a v ďalších prípadoch neopakovalo a aby sa trestné činy nemohli zakryť,
obete a informátori už prijali preventívne opatrenia.
V prípade, že by sa im niečo stalo, všetky dôkazy si už niekoľkokrát skopírovali a uložili pod zámkom na
rôznych miestach sveta - až kým sa týchto zločinov nezmocní preukázateľne nestranný súdny systém.
Záver: Príklady uvedené v tomto programe sú len špičkou ľadovca.
Podľa svedkov sa utrpenie obetí aj krutosť ich trýzniteľov zdajú byť bezhraničné.
Ak sa obetiam podarí uniknúť z týchto kruhov a nahlásiť tieto trestné činy, opakovane nastáva situácia, ktorá je
pre obete mimoriadne traumatizujúca a v ktorej justičný systém chráni páchateľov a útočí na obete.
Takmer vo všetkých týchto prípadoch existujú jasné náznaky, že ide o rozsiahlu nadnárodnú sieť, do ktorej
sú zapojení vysokopostavení členovia našej spoločnosti.
Takmer vo všetkých prípadoch sa opakuje aj to, že títo dôležití úradníci a osoby s rozhodovacími
právomocami boli počas zneužívania detí nafilmovaní.
To ich robí náchylnými na vydieranie a poddajnými voči kruhom, ktoré tieto siete ovládajú, a môžu tak
politikom a súdnictvu vnútiť rozhodnutia v ich prospech.
To tiež vysvetľuje, prečo sú špeciálne jednotky vždy prvé, ktoré zabavia detský pornografický materiál, keď ho objavia.
Žiadny z dôkazov nie je zverejnený, ale zostáva pod zámkom.
Dá sa predpokladať, že je to jedna z príčin právneho úpadku, na ktorý podrobne
upozornil Ivo Sasek vo svojom vystúpení na 19. AZK.
Teraz, keď sú dôležité časti politiky a súdnictva zjavne v područí tejto siete, je o to dôležitejšie obnoviť médiá ako
štvrtú moc, ktorú tento skorumpovaný systém doteraz tiež ovládal.
Preto vás žiadame, aby ste šírili informácie o tejto relácii a stali sa súčasťou siete Kla.TV, aby sa na tieto justičné
škandály mohlo vrhnúť svetlo a aby sa títo zločinci mohli dostať pod čoraz väčšiu kontrolu pozornej verejnosti.
Všetky tieto prípady naznačujú, že skôr či neskôr sa nebudeme môcť vyhnúť právnym demokratickým procesom, aby sme splnomocnili
nestranné právne orgány na riešenie takýchto extrémnych prípadov.
Tento dokument však nemá vzbudiť dojem, že všetci policajti, sudcovia a súdni úradníci sú zapletení do týchto zločinov.
Mnohí z nich si svoju dôležitú úlohu plnia z celého srdca a úprimne sa starajú o spravodlivosť.
Preto by sme sa chceli obrátiť najmä na vás, ktorí úprimne slúžite spoločnosti:
Nebojte sa osobne vyšetriť tieto hrozné excesy vo vlastných radoch, upozornite na ne verejnosť a neúnavne ich riešte.
Len tak sa dá zabrániť ďalšiemu podkopávaniu a vážnemu poškodzovaniu nášho ústavného štátu, a tým aj našej demokracie.
Ujali ste sa svojej úlohy zaistiť spravodlivosť!
Spojte sa, preukážte odvahu, zverejnite to a raz a navždy skoncujte s týmto zneužívaním moci!