Samo pogledaj pitanje: "Je li nas Bog napustio?" To sugerira da se nešto drastično promijenilo u našem društvu.
Što znači da je svijet u krizi.
I ova je kriza toliko teška da čak i očvrsnuli kršćani, kao i drugi bogobojazni ljudi, sada počinju sumnjati u Boga.
I tako, u odgovorima koje danas dajem, prvenstveno se obraćam onima koji iskreno vjeruju u Boga i pouzdaju se u Njega.
Međutim, moje početne reakcije na ovu temu usmjerene su na sve, osobito na one koji imaju malo ili možda
nimalo poštovanja prema Bogu i ne žele znati ništa o Njemu.
Jer i oni već nekoliko godina sve češće prizivaju Božje ime.
Posebno od 11. rujna 2001. To jest, zloglasni 11. rujna.
Sjećaš li se kada su na televiziji pitali kćer Billyja Grahama o terorističkim napadima na Svjetski trgovački centar u New Yorku?
Pitali su je: "Kako je Bog mogao dopustiti da se tako nešto dogodi?"
Anne Graham je potom dala sljedeći odgovor. Ovdje ću ga citirati.
Rekla je: "Uvjerena sam da je Bog jednako ožalošćen ovim događajima kao i mi, ali godinama Mu
govorimo da napusti naše škole, naše vlade i naše živote."
I budući da je Bog "gentleman", vjerujem da se tiho povukao.
Kako možemo očekivati da nas Bog blagoslovi i zaštiti kad Ga molimo da nas pusti na miru? Kraj citata Anne Graham.
Uz ovu izjavu, koja jasno pokazuje što nije u redu s našim društvom, iznesena su i druga zapažanja
vrijedna pažnje, kojima bih također želio uvoditi svoje primjedbe na pitanje 'je li nas Bog napustio':
Vidite, uklanjanje Boga iz svih naših škola i državnih sustava očito je dobilo zamah – i to je bio slučaj
otkako su ljudi poput Madalyn Murray O'Hair inzistirali da više ne žele molitve u školama, na primjer.
I jednostavno smo se složili. Usput rečeno, Madalyn Murray je ubrzo nakon toga ubijena.
A onda je netko predložio da bi bilo bolje da se Biblija više ne čita u školama.
Biblija kaže: Ne ubijaj, ne kradi i ljubi bližnjega svoga kao samoga sebe! I mi... smo se složili.
Tada je dr. Benjamin Spock objavio da bismo se trebali suzdržati od tjelesnih kazni kad nam djeca ne poslušaju,
jer bi to moglo negativno utjecati na njihove male osobnosti i narušiti njihovo samopoštovanje.
Mislili smo: pa stručnjak mora znati o čemu govori, i rekli: "Pa dobro, što se može?"
Međutim, sin dr. Spocka je ubrzo potom počinio samoubojstvo.
Međutim, također smo se složili da se navedena izjava ne bi trebala primjenjivati samo na škole, nego i na roditelje.
Stoga ni učitelji ni roditelji ne bi smjeli na bilo koji način dodirivati neposlušnu djecu.
I onda je netko rekao: "Dopustimo našim kćerima da imaju pobačaje – čak i bez znanja
njihovih roditelja." A mi smo rekli: "Pa zašto ne?"
Zatim su se neki pametni članovi školskog odbora ponovno složili:
U nekom trenutku, naši dečki će to ionako napraviti.
Dakle, dajmo im kondome ako ih žele, a roditelji ne moraju prvo biti obaviješteni o tome.
I tako se mogu ispuhati i zabavljati kako god žele.
I što smo učinili? Ponovno smo se složili.
A onda su neki od naših najviših izabranih dužnosnika objavili:
Nije važno kakav privatni život vodimo kao političari.
Najvažnije je da dobro radimo svoj posao.
I rekli smo: pa što je važno, misleći da je sve što itko, pa čak i predsjednik, radi u slobodno vrijeme
nebitno, sve dok besprijekorno obavlja svoj posao i dok gospodarstvo funkcionira. Vidite li?
I onda je netko došao na ideju da štampa časopise sa slikama golih žena i nazove ih "prirodno divljenje ljepoti ženskog tijela".
I rekli smo: "Pa, što možeš učiniti?"
Zatim je netko ovu prirodnu divljenje podigao na višu razinu i objavio slike golih žena i djece na
internetu, tako da ih danas svatko može vidjeti.
I rečeno nam je da je to sloboda govora, i ponovno smo se složili.
Tada je netko iz industrije zabave predložio:
Pokrenimo TV emisije i filmove koji sadrže nasilje, homoseksualnost i seksualnu slobodu te snimimo glazbu
koja potiče silovanje, droge, samoubojstvo i satanizam.
Vjerovali smo da je to samo zabava i da nema nikakvog ozbiljnog negativnog utjecaja jer ionako nije
shvaćano ozbiljno, i složili smo se sa svime. Pa što možeš?
A sada, sada se pitamo zašto naša djeca odjednom nemaju savjest, zašto više ne mogu razlikovati dobro od zla i zašto
nemaju nikakvih dvojbi ubiti svoje školsko kolege, pa čak i svoje učitelje, roditelje ili čak i sebe.
Ali vjerojatno možemo objasniti ovu činjenicu ako o njoj dovoljno dugo ozbiljno razmislimo i zapitamo se ima li to
puno veze s 'ŠTO POSIJEMO, TO I OBRUŠIMO'. Razumiješ li?
Sada ćemo se korak po korak udubiti u temu koja će dosegnuti dubinu za koju znamo da vam može uzrokovati probleme.
Međutim, moramo to učiniti jer je to usko povezano s ovim pitanjem.
U svakom slučaju, onome tko danas pita: "Zašto Bog dopušta da se ovo dogodi?", najprije bih
odgovorio: "Zašto mi dopuštamo da se sve ovo dogodi?"
Ako išta, onda smo mi u najboljem slučaju napustili Boga, a ne Bog nas!
A sada govorim svim kršćanima, ali i drugim bogobojaznim ljudima.
Molim vas da budete otvorena srca prema ovoj širini kojoj se sada obraćam, kako ne samo mi kao kršćani, nego i svi
ljudi pogođeni istom stvari, mogu imati koristi od toga.
Osim činjenice da smo i mi prihvatili sve ove depresivne promjene s previše malim otporom, još važnije i hitnije
pitanje nas tjera da se zapitamo: "Je li nas Bog napustio?"
Pitamo ovo iz jednog jedinog razloga: jer su nas više od 2000 godina učili da u ovom svijetu moraju
nastati bezzakoniti i zli ljudi, ali da ćemo mi pobožni ljudi na vrijeme dobiti pomoć odozgo.
I ova pomoć odozgo obećana je ne samo nama kršćanima, nego i svim vjernicima svih religija, pa čak
i onima iz filozofskih i ezoteričnih ideologija.
Samo za nas kršćane, Isus se vraća, navodno će se vratiti s neba sa svim svojim anđelima da
nas ovdje oslobodi od svjetske vlasti Antikrista.
Dakle, nismo jedini, kao što sam rekao. Isto je i s muslimanima.
Osim što njihova nada nije samo Isus, nego Mahdi.
I on bi trebao sići s neba da nam očisti nered ovdje.
Za ezoteriste su to izvanzemaljci koji nas telepotiraju u svoje svemirske brodove i
odvode nas iz ovog najtežeg sata raznim stvarima.
Za veći dio svijeta u posljednjim desetljećima Amerikanci su trebali "bombardirati" demokratski mir
među diktatorski potlačenim narodima. Razumiješ li?
Amerikanci su također uvijek dolazili leteći s neba, sa čitavim vojskama borbenih zrakoplova i svom svojom vojnom opremom.
Kad Isus nije došao na očekivani način, stoljeće za stoljećem, zabludjela nada kršćana naposljetku se prelila na Izrael.
Odjednom, prema Rimljanima 11, Izrael je trebao ponovno ustati i postati svjetska sila.
Zato su misionarske organizacije poput Mitternachtsruf (Poziv u ponoć) desetljećima propovijedale spasenje u
svakom novom izraelskom projektilu i borbenom zrakoplovu.
Do danas kršćani nisu shvatili da je, na primjer, Država Izrael, osnovana 1948. godine, čisti proizvod masonerije.
O ovome se ima puno toga za reći. Objašnjavamo to na Kla.TV.
Međutim, masonsko vodstvo otvoreno ispovijeda satanizam. Znaš to.
I mogao bih unedogled.
Idemo kod ljevičara. Ljevičari čekaju obnovu svoje crvene moći čekića i srpa.
Također polažu nade u nove političare na čelu.
Sveukupno, međutim, uvijek vidimo istu sliku diljem svijeta:
Velika većina ljudi leži potpuno bespomoćno na tlu, kao da su bespomoćni, i osjeća se
potpuno nemoćno pred sve većom prijetnjom.
Da, samo pomoć izvana, pomoć odozgo, može ih spasiti.
I ova naizgled mudra nada, koja se u praksi i u najtežim trenucima uvijek pokaže kobnom, iznova i iznova se razbija. Zašto?
Jer, kao što se i očekivalo, odozgo ne dolazi nikakva pomoć, već samo još bombi, još projektila, još
prijetnji, munje, udari, ekološke i vremenske katastrofe.
Sve više potresa, kemijskih tragova, planiranih pandemija i tako dalje. Mogli bi ih nabrajati cijeli dan.
A kad stvari krenu po zlu, kažem, uvijek je ista stvar sa svakom vrstom ljudi, sa svakom vrstom religije,
sa svakom vrstom ideologije ili politike. Što je to?
Svi smo pogrešno protumačili i iskrivili naše udžbenike i vjerske tekstove!
Kao obični ljudi, pogrešno smo razumjeli i krivo protumačili pravila politike, na primjer.
Svi smo napravili istu grešku. Koju?
Nismo zaista razumjeli predanost koju smo od sebe zahtijevali! Razumiješ li?
Kao jednostavan, demokratski narod, jednostavno smo delegirali sve odgovornosti koje bismo mi kao narod trebali
snositi našim predstavnicima – našim političkim strankama.
Umjesto da shvatimo da demokracija zahtijeva od svakog građanina da se izbliza bavi problemima s kojima se ljudi suočavaju
– i posljedično bude dobro informiran – ostali smo pasivni.
Umjesto da trpimo trudove svakog problema koji se pojavio kako bismo donijeli prava
rješenja, zabavljali smo se na svim vrstama zabava.
Kao kršćani, čak i na zabave u čast. Molim vas, nemojte se uvrijediti kad to kažem.
Ali praktički ništa nismo riješili. Razumiješ li?
Neki su čak ušli u pivski posao, punili su nas raznim drogama i farmaceutskim proizvodima. Tako su ljudi to radili.
Umjesto da preuzmemo odgovornost za rješavanje problema i proučavanje aktualnih pitanja, također smo proučavali
sve vrste televizijskih časopisa i programa. Razumiješ li?
Međutim, samo oni koji prate razvoj događaja u ovom svijetu mogu zaista imati pravo glasa i glasati demokratski.
Nikada ne smije prenositi svoje osobne odgovornosti na bilo koje izabrane predstavnike ili vođe. To je ono što time mislim.
Možete izabrati prave predstavnike samo ako ih poznajete u dušu!
Međutim, sve takvo znanje nam je kategorički izmicalo. Barem većini nas kršćana.
I tako smo se sve više udaljavali od stvarnih problema u ovom svijetu, ne ispunjavajući svoju misiju kao svjetlo i sol zemlje,
kako bi se moglo reći, i dopuštajući da se pojave razni likovi koji sada čak po volji falsificiraju naše izborne rezultate.
Mi pobožni ljudi svih vrsta, ali sada uključujem i ezoteriste i ideologe, nikada zapravo nismo shvatili da naši gospodari
nisu došli da bismo ih stoljećima slavili. Nitko to nije želio.
I možda čak razbijati jedni drugima glave, raspravljajući o tome tko od nas ima ili je imao najskromnijeg i najboljeg gospodara.
Kažem: "Koji god gospodar se ovdje pojavio ili ustao, svaki je imao jedini cilj učiniti i nas, obične ljude, gospodarima!"
Razumiješ li? Bez obzira na žanr.
Ovo je ono što je Isus želio, ovo je ono što je Muhamed želio, ovo je ono što je Lao-ce želio, ovo
je ono što je Buda želio, imenuj koga god hoćeš!
Čak i karate majstor, i kung fu majstor. Svi te žele učiniti majstorom.
Kad majstor dođe, on želi da i ti postaneš majstor.
Ali smo ih svi sveli na puke objekte obožavanja. Razumiješ li? Sveli, a ne uzdigli.
Mi kršćani nosimo križeve, Isusa na lancima oko vrata, Židovi nose svog zakonodavca na vrpcama na pojasu ili kao kutije na čelu.
Bilo u kršćanstvu, judaizmu ili drugim religijama.
Svugdje nalazimo relikvije, slike, kipove, bilo Isusa, Bude ili drugih vjerskih osnivača. Što mi zapravo radimo?
Poštujemo svete predmete, sveta sjećanja, čak i svete zidove, svete kamenove, mjesta kojima hodočasim.
Sveti križevi, sveta voda, može ih se samo nabrojati.
Sretni amajlije svakojake vrste – i vidiš li kako svi ti vjerski kultovi propovijedaju istu sudbinu ili nevolju?
Tražimo pomoć od naših gospodara, tražimo pomoć odozgo, s neba, čak i od idola koje smo sami isklesali ili ulili.
U svakom slučaju uvijek tražimo pomoć izvana – i tek na kraju – i to je problem – tek na kraju tražimo pomoć iz sebe samih!
To je srž problema. Razumiješ li?
Za nas kršćane ovo je osobito čudno, s obzirom na to da je Isus već rekao Samaritanke kraj bunara – i citiram Ivan 4,14:
Tko pije vodu koju ja dajem, nikada više neće ožednjeti, nego će voda koju ja dajem postati u njemu —
u njemu — neiscrpan izvor koji daje vječni život.
Vidite, Isus je inzistirao da ono što nam daje postane izvor u nama.
Mi sami postajemo izljev. Pomoć dolazi iz nas samih. On ju je postavio u nas. Vidite li to?
Sada ćemo raspraviti ovu temu u cijelom odlomku koji vam ovdje predstavljam.
Ali bih želio postupno, kako bismo konačno mogli razumjeti Kristov povratak – Kristov povratak u nama. Krenimo korak po korak.
Vidite, svi vjerski osnivači i ideološki učitelji, počevši od Isusa Krista, oduvijek su propovijedali istinsku pomoć
na takav način da, iako ona zapravo dolazi od Boga ili neba, želi se oblikovati u nama, kroz nas i od nas.
Time je sažetak za sada završen.
I upravo je ova poruka doslovno promaknula našoj pažnji.
I budući da su svi naši gospodari ili ubijeni ili su umrli na neki drugi način, očekujemo da se vrate u
svom starom obliku. Svi oni zajedno, njihovi gospodari.
Ali su svi željeli vratiti se preko nas. Danas to ne mogu dovoljno naglasiti.
Štoviše, sada ću iz Biblije prikazati ovu temeljnu ideju, zapravo ovu temeljnu brigu ili glavnu
namjeru. I svaka druga vrsta osobe trebala bi učiniti isto.
Izvedite ono što sada govorim iz Biblije, iz vlastitih udžbenika ili vjerskih knjiga, iz vlastitih tradicija i doktrina.
Samo nemojte stalno ponavljati istu pogrešku koju svi već stoljećima činimo.
Očekivanje nas kršćana da će Isus sići s neba, u pratnji bezbroj anđela, da bi nas ovdje donio na sud, jednako je pogrešno
kao i očekivanje muslimana, na primjer, koji nose te široke hlače jer vjeruju da će se Muhamed vratiti kao čovjek.
Ponovit ću to još jednom: "Ako se ikakav gospodar vrati, on ne želi ponovno rođen biti u nekom
jaslu ili čak u hlačama." To su uglavnom simboli.
Ovaj simbol rođenja čovjeka, poput djevičanskog rođenja prije njega, jednostavno ukazuje na natprirodno i
božansko, na božanske događaje koji se odvijaju u nama.
Trebali bismo, da tako kažemo, postati muški, što znači da i sami rastemo u lik Učitelja.
Ali na kraju krajeva, naši gospodari također žele vratiti se u sve žene, čak i kroz našu djecu, razumijete, i iznutra!
I upravo to je Isus Krist poučio čovječanstvo.
Neposredno prije svog razapinjanja, rekao je sljedeće svojim 12 apostolima, svojim glavnim apostolima: Ivan 16,16:
Rekao im je: "Još malo ću biti s vama; potom me više nećete vidjeti. Ali ubrzo nakon što odem, vidjet ćete me ponovno."
Isus je jasno predvidio svoju smrt.
Usput, stoljećima ranije, Psalmi, poput drevnih proroka, također su detaljno predvidjeli točno kako će
Isus doći, kako će služiti i kako će biti razapet.
Na primjer, u Psalmu 22 i Izaiji 53 i mnogim drugim odlomcima.
Ali također kaže kako će umrijeti i kako će ponovno uskrsnuti.
Također kako će se vratiti na nebo, odakle je došao.
Međutim, objasniti sve ovo ovdje bilo bi pretjerivanje.
Pravi je, međutim, da je Isus iznova govorio upravo suprotno od onoga što je kršćanstvo potom 2000 godina iz toga izvelo.
Isus je, na primjer, jasno i nedvosmisleno rekao, pročitaj sa mnom: Ivan 16,7:
U tvoju je korist da odem, jer ako ne odem, Duh Sveti neće doći k vama; ali ako odem, poslat ću ga k vama.
Pa, korisno je, kaže on.
S jedne strane, Isus je o sebi rekao: Uskoro ću se vratiti, kao u Otkrivenju 3,11!
Međutim, što se tiče njegova kraljevstva u globalnom smislu, rekao je u raznim prispodobama da će proći dugo
vremena prije nego što bi mogao uspostaviti svoje kraljevstvo ovdje među nama – ili je to već učinio.
I upravo se to dogodilo.
Gledaj, 50 dana nakon Njegova uskrsnuća bila je blagdan Duhova, kada se Isus vratio. Razumiješ li to?
Isus se vratio. "Bit ću odmah tamo."
Ivan 14,18: "Neću vas ostaviti kao siročad", rekao je Isus. "Dođem k vama."
Kad danas postavimo pitanje: Je li nas Bog napustio? Ne, On je uvijek bio tu.
Dolazim k vama – na Duhove je došao.
U Ivanu 14,23 On kaže: "Ja i Otac doći ćemo k tebi i učiniti naš dom s tobom."
U tebi! U tebi! Dogodilo se na Duhove. U tebi.
Isus je jednom rekao: Otac će vam poslati Svoj Duh!
Jednom je drugom prilikom rekao: Poslat ću vam Duha Svetoga!
Usput rečeno: ja i Otac smo jedno i isto, On kaže drugdje, treba se doslovno prevesti.
Isus je Bog, Isus je Jahve iz Starog zavjeta, i On je Isus.
I opet i opet On kaže: Dolazim k vama!
I tako je Duh Sveti izliven na Duhove!
Vidiš, to je bio Isus; i Duh Sveti je također Isus.
I kao što se ti sastojiš od duha, duše i tijela, tako se Otac, Sin i Duh Sveti sastoje od jedne osobe.
Ti si osoba, zar ne?
Um, duša i tijelo; Otac, Sin, Duh Sveti – sve je to Isus. Samo Njega.
Gle, i svi ljudi ondje koji su bili usredotočeni na Njega iznenada su pod Njegovim utjecajem
počeli govoriti na desecima različitih jezika.
To je Isus koji se vratio.
Apostoli su, poput Isusa, počeli liječiti bolesne, izgoniti demone i uskrisivati mrtve!
Znakovi i čuda, djela moći bez kraja su učinjena.
I odjednom su dolazili od prezrenih poreznih namjesnika, ribara i poljoprivrednika, od svakakvih ljudi!
Bili su neprepoznatljivi. Zašto?
Jer je Bog sišao s neba u svojim svetima, u svom Svetom Duhu, jer je Isus ponovno došao.
Ali ne da zauzmu njihovo mjesto i bore se protiv rimske vlasti, kako su to oduvijek namjeravali.
Ipak, Isus, to jest Bog, došao je po svom Svetom Duhu, kroz te jednostavne ljude, da poprimi oblik u njima.
Sada bi trebali postati poput NJEGA. To su na početku vrlo dobro razumjeli.
U Ivanu 14,12 Isus kaže: "Zaista, zaista, kažem vam, tko vjeruje u mene, učinit će i djela koja ja
činim; i veća od njih učinit će, jer ja idem k Ocu."
To je upravo ono što je Isus rekao! Ali vidiš, ubrzo je ova unutarnja dinamika ponovno počela stagnirati.
U početku je bilo kristalno jasno: Isus se vratio u njima.
Ali onda počinje stagnirati, i počinje progon.
Apostoli su se suprotstavili toj tendenciji vatrenim pismima.
Pavao piše u velikoj tjeskobi u Galaćanima 4,19. Pročitajte ga sa mnom:
Za vas, moja draga djeco, ponovno trpim sve boli i strahove koje majka podnosi pri rađanju svoga
djeteta – dok Krist ne uzme oblik u vašim životima.
Vidite li na što apostoli ciljaju? Krist u nama.
U Galaćanima 2,20 on to kaže naglašeno, na najljepši mogući način:
Nije više ja koji živim, nego Krist koji živi u meni.
U Filipljanima 3,11 Pavao je otišao toliko daleko da je napisao: "... da nekako dospijem do uskrsnuća od mrtvih."
Jer uskrsnuli Gospodin živi u njemu, ali ne na isti način na koji čovjek nosi ujaka Hansa u srcu, vidite, nego kao živi Bog
koji prebiva u nama i želi se u potpunosti izraziti kroz nas.
Cijeli naglasak apostolskih pisama stoga je bio na činjenici da Duh Božji, izliven i nazvan
Krist, treba poprimiti puni oblik u vjernicima.
U Poslanici Efežanima 4. Pavao posvećuje cijelo poglavlje ovom novom tijelu, ovom organizmu Kristovom, također
nazvanom Kristovo tijelo, koje sada mora rasti do pune visine, do potpunog muškog sazrijevanja.
On kaže: "Dok svi ne dostignemo puninu Kristovu, punu zrelost muškarca..." (Efežanima 4,12-13)
I tako su u prvim desetljećima nakon uskrsnuća Isusa Krista i izlijevanja Duha rani kršćani doslovno dopustili da ova
tajna – živi Bog izliven u njih – raste i nadima se u njima.
Postajali su sve moćniji, sve duhovnije moćni.
I manje od sedamdeset godina kasnije ta je intelektualna snaga i moć u njima toliko narasla da je cijelo
Rimsko Carstvo kapituliralo pred njom – moralo je kapitulirati, moglo bi se reći.
Rimski mačevi su, kao da su, ponovno prekovani u plugove.
Duh Isusa Krista, koji je oduvijek bio knez mira, jednostavno je porazio Rimsko Carstvo, to Carstvo koje je ranije porazilo i
apsorbiralo sve drevne egipatske, babilonske, perzijske, pa i grčke kulture. Tako je snažan bio
Bog u njima, povratak Krista u njima, razumiješ li?
Ali se onda dogodilo nešto, naime poticanje i klevetanje, prvenstveno iz njihovih vlastitih
redova. To je dovelo do masovnog progona kršćana.
I, bez želje da ovdje detaljno ispitujem uzroke i razloge za to, sada ću se usredotočiti isključivo
na stvarno bolno pitanje koje je ovdje u pitanju.
Za sada je druga scena počela dobivati oblik, ona koju sam spomenuo na početku.
Jer Isus nije samo rekao o sebi da će se vratiti brzo, uskoro, naglo.
On je također jasno dao do znanja u raznim prispodobama da će se veliki previranja dogoditi nakon Njegovog
odlaska i prije Njegovog općeg, globalno vidljivog povratka.
On je to opisao ne samo u prispodobi o deset djevica, koje su dugo čekale mladoženju, toliko dugo da
su sve zaspale, što se može pročitati u Mateju 25.
On je također aludirao na svoju kvazidugotrajnu odsutnost u prispodobi o kralju koji je otišao.
Otišao je, kaže, u daleku zemlju, to jest u tu daleku zemlju – prema prispodobi – da uspostavi svoje kraljevstvo, a
zatim se vrati i uspostavi svoje kraljevstvo, kao da je na početnoj točki. To se može pročitati u Luki 19,12.
Zatim slijedi poznata scena s talentima povjerenima njima, gdje On kaže svojim podređenima:
Postupi prema tome, budi aktivan dok se ne vratim, također se nalazi u Marku 13,34.
U ovoj paraboli svi su povećali svoje talente osim onoga koji je ostao pasivan. I to je ono što treba istaknuti.
Njegov se gospodar vratio i bio je neuobičajeno strog u svojoj prosudbi ovoga. Zašto je to tako?
Jer Bog namjerava umnožiti se u nama, kako nam ova parabola govori, kroz naše vlastite postupke, kroz naše
čvrsto znanje da Bog sada prebiva u nama u svojoj punini i želi preoblikovati sve kroz nas.
On želi da se umnožimo, talenti u nama moraju se umnožiti, razumiješ, u nama.
Jednostavno rečeno, to znači da Bog treba nas – On je, moglo bi se reći ljudskim riječima, ovisan o nama. Zašto?
Jer je On u nama utvrdio put potpunog obnove.
Nije ON nas napustio, nego smo mi napustili NJEGA. To je ono što moramo iz ovoga shvatiti.
Bog nas čeka, baš kao što smo mi čekali Njega sve ovo vrijeme.
Kao što je napisano u Poslanici Kološanima 2,10 i također u Poslanici Efežanima 1: "I vi ste u Njemu
potpuni", doslovno. "On je glava svake vlasti i moći."
Ili opet, u Poslanici Hebrejima 10,14, pisac kaže: "Jer jednom žrtvom — numerički pojam — on je
učinio savršenima one koji su posvećeni zauvijek."
S ovim prispodobama Isus nije govorio ni o čemu drugome nego o Svojem procesu postajanja u nama, unutar nas;
naime od razdoblja Njegove smrti, Njegovog povratka na Duhove u Svetom Duhu, do Njegovog organskog oblikovanja u
cjelini Njegovih učenika – na Njegovo novo tijelo, moglo bi se reći, kroz Njegovo novo tijelo.
To jest, dok Njegovi vjernici ne dopuste da osoba Boga toliko naraste u njima, da je kraljevstvo
Božje postalo svjetska stvarnost u njima i kroz njih.
Isus je jasno predvidio da će ti procesi sazrijevanja doći s neba.
I nevidljivo ljudskom oku. Razumiješ li?
U ovoj paraboli Isus je otišao u daleku zemlju, što označava da On uzlazi na nebo i djeluje iz
nebeske stvarnosti u nama, nevidljive ljudskom oku.
"Stoga kraljevstvo Božje ne dolazi na način da se može opaziti," jasno je izjavio Isus.
Na primjer, u Luki 17,20, kad su ga farizeji upitali: "Kada će doći kraljevstvo Božje?", on je
odgovorio: "Kada?" ili "Kako?" su također pitali.
Od deset djevica koje su čekale mladoženju, pet ih nije primijetilo njegov dolazak, razumiješ li?
I upravo taj proces traje već stoljećima. Zato se toliko ljudi pita: "Je li nas Bog napustio?"
Međutim, većina kršćana dosad je samo upravljala religijom, raznim relikvijama, doktrinama, vjerovanjima i svakojakim statutima.
Međutim, mali broj kršćana oduvijek je razumio pravo značenje Kristovog povratka, naime Krista u nama.
Krist želi da se vrati u svima nama, kao što je također napisano u Poslanici Kološanima 1,27:
"Bog je htio objaviti narodima," obratite pažnju, narodima, "kakvo je bogatstvo slave njegove tajne među njima," u
narodima, razumijete, "koja je Krist u vama, nada slave."
Dakle, imamo misiju, zadatak poučiti narode da Bog već prebiva u njima i probuditi tu nadu,
da će se to iščekivanje slave probiti u njima.
Ali povratak Krista je organski proces koji raste iznutra i koji je morao potrajati
stoljećima da bi dosegao svoj puni oblik i zrelost.
A to je zato što bismo trebali sazrijeti u Bogu kao cjelovit organizam.
Bog u nama, djelotvoran kroz svoje božanske vrline, kroz Božju volju u nama, kroz njegovu spremnost
u nama, to znači kroz njegove savršenosti u nama.
Zato je Isus u Nazaretu rekao u Mateju 5,48: "Budite savršeni, kao što je savršen vaš nebeski Otac."
To je standard koji je postavio sam Bog, Savršeni u nama.
Isus, Učitelj, nije samo želio pretvoriti nas u osobe koje se, da tako kažemo, ponašaju krepko!
Naprotiv, Isus je želio da mi sami postanemo krepost, da mi sami postanemo krepost!
Budi Božje savršenosti u nama, ne vjeruj u njih, razumiješ li? Savršene kao što je savršen Otac na nebesima!
Ali zato što su se svi ti procesi sazrijevanja prvo odvijali i odvijaju se u umu, u srcu, u tajnosti,
velika većina kršćana, nažalost, nije uočila tu vezu.
Prije svog odlaska prvi su nas apostoli ozbiljno upozorili da će doći lažni učitelji poput vukova u ovčjim kožama da
unište stado, kako se može pročitati u Djela apostolskih 20,29.
Vidite, i upravo se to dogodilo: oni su namjerno širili lažna učenja po cijelom svijetu.
Koje su to bile hereze, na primjer? Na primjer, usađivali su nam u glavu da Isus mora doći iz neba kao pojedinac.
I time su potpuno iskrivili Isusove riječi.
Jer Isus je jasno naglasio kako će, pri svom povratku, izvornik doslovno navesti da će On uvijek biti u svom pojavljivanju
ili u svojoj prisutnosti, On će biti, On neće doći, On će biti:
Poput svjetla koje sija sa svih strana istovremeno.
Luka 17,24 glasi ovako: "Jer kao što munja bljesne i obasja nebo od jednoga kraja do
drugoga, tako će biti i Sin Čovječji u svoj dan."
Podcrtajte to za sebe. To je vrlo važna riječ; to je Njegovo stanje, onakvo kakvo On jest.
To znači da će, kada On dosegne zrelost u nama, istovremeno se pojaviti sa svih četiri strane.
Poput munje, obasjava sve od istoka do zapada! Kroz sve nas zajedno, kroz tebe, nas.
Ali su lažni učitelji od ovoga smislili veličanstveni solo povratak.
To je naš problem, zato vičemo: "Je li nas Bog napustio?"
Ne, On nas nije napustio; On prebiva u nama i čeka dok mu ne bude dopušteno izaći.
Kroz ovu herezu uvjetovali su nas da nikada ne prihvatimo Isusa u bilo kojem množinskom obliku,
budući da je Isus rekao, a ovdje citiraju Matej 24,23:
"Evo ga," kažu, "ako vam tko kaže: 'Gle, Krist je ovdje' ili 'gle, ondje je', ne vjerujte mu. Ako vam kažu:
'Gle, on je u pustinji', ne izlazite. 'Gle, on je u unutrašnjim prostorijama', ne vjerujte mu."
Jer kao što munja izlazi od istoka i svjetluca sve do zapada, tako će biti i dolazak ili prisutnost Sina Čovječjeg.
Vidiš, Isus je rekao upravo suprotno od onoga što su ti iskrivljivači potom tijekom stoljeća usadili u naše glave.
Naglasio je da se nikada više neće vratiti kao pojedinac, to je ono što On kaže u ovom tekstu – baš poput Pape, na primjer.
To on kaže u ovom tekstu. Baš kao i papa, znaš?
Ipak, kršćanstvo je slijedilo svakog papu kao Kristovog namjesnika.
Manhat je povikao: Krist je u tabernakulu, razumiješ, i već cijeli svijet gutlje ove male okrugle hostije u
crkvi u pustinji vani, gdje ne teče duh – razumiješ ...
Ali u Drugom poslanici Solunjanima 1 naš apostol narodima, Pavao, jasno je poučio da će Krist
doći da bude divljen i proslavljen u svojim svetima!
Dakle, ne samo mi bismo Ga trebali slaviti, nego bi ljudi trebali slaviti Boga jer u
nama vide Boga, Onoga koji se vratio, u nama!
Ranije nas je Isus naučio moliti:
Neka dođe kraljevstvo Tvoje, neka dođe kraljevstvo Tvoje, kao na nebu tako i na zemlji! Na zemlji! Razumiješ li?
Vidite, nije Bog taj koji nas je napustio, nego mi smo napustili Njega, to je ono što to znači!
Dok su Isus i čitavo nebo čekali, čekali da siđu s neba na zemlju kako bi obnovili sve ovdje u nama i kroz nas,
čitavo kršćanstvo već 2000 godina nastoji stići na nebo!
Vidiš li proturječnost? Nebo želi sići, mi želimo uzletjeti.
Da, progon i razni lažni učitelji doslovno su iskrivili umove kršćana. To je bilo to.
Oni su izgubili nadu u sebe i stavili su svoju vjeru u Oca na nebesima.
Umjesto da u trenucima potrebe očekuje još veću snagu i duh od Boga, kršćanstvo se bacilo ničice.
Jeste li mi kršćani vapili poput male djece za našim Ocem na nebesima i čeznuli za spasiteljskim uznesenjem na nebo?
Da, to je točno, Pavao je govorio o tome da ćemo biti uzneseni. Ali uzneseni kamo?
Pročitajte to u Svetom pismu. Izvorni tekst nam to jasno govori, ali to također jasno vidimo na engleskom:
Prijeneseno u zrak, to piše tamo.
Doslovno piše gdje ćemo vladati zajedno s Kristom. Gdje je zračni prostor?
Ali budući da smo bili nezreli, bespomoćni i duhovno bez moći. (1. Solunjanima 4,17)
Ali prije toga Pavao je u svim svojim poslanicama svjedočio da smo već s Kristom preneseni na nebeska mjesta.
Pročitajte to u Poslanici Efežanima 2,6-8: pročitajmo to zajedno.
"Bog nas je uskrsnuo zajedno s Kristom i posadio nas s njim na nebeskim vladavinama u Kristu Isusu..." Zašto?
da u nadolazećim dobima pokaže neusporedimo bogatstvo svoje milosti u dobroti prema
nama u Kristu Isusu. Jer milošću ste spašeni.
Ne stoji: po milosti. Milost, da – drugim riječima – milost naraste u nama sve dok sva bogatstva Božja ne postanu
vidljiva kroz nas; to je ono što je ovdje napisano, i mi ne dolazimo iz zraka, mi se vraćamo s Nebom s Njim.
On je u nama. Sve ovo – raj u nama – se dogodilo.
Ali sada dolazi, probijajući se u zračni prostor, to ovdje zajedno čitamo.
Da, u duhu smo stoljećima živjeli povezani s Bogom na nebu; važno je to razumjeti.
Baš kao što je Isus molio u svojoj velikosvećeničkoj molitvi u Evanđelju po Ivanu 17: "Kao što je Otac bio u
meni, tako neka i Otac bude u nama." Upravo o tome se radi.
Ali ne na način, ponavljam, da biste u srcu mogli imati, na primjer, starog oca ili "Ujaka Hansa".
Svi bismo trebali nositi Boga u sebi kao pravu, živu osobu.
Drugim riječima: Bog želi u potpunosti se očitovati u nama, ovdje dolje, kako bi ovdje dovršio
svoje djelo, naime obnovu cijelog stvorenja, kroz nas.
Bog nas čeka. To piše u Poslanici Rimljanima 8.
Molimo vas da ponovno pročitate ovo poglavlje. U njemu doslovno stoji:
Cijelo stvorenje ne čeka samostalnog Isusa s neba, nego čeka objavu, manifestaciju sinova Božjih!
Da, da obnove sve stvoreno.
Da, doista, i sada postaje vrlo ozbiljno, pa vas molim da zakačite sigurnosne pojaseve, osobito vi kršćani:
Doista, Bog čak želi izvršiti cijeli Posljednji sud kroz nas, kroz nas ljude, koji smo posvećeni pravdi.
Zato je Isus mogao reći, s jedne strane, "Ne sudim nikome", kako je zabilježeno u Ivanu 8,15.
Dakle, On kao pojedinac nikoga ne sudi – a s druge strane, On je svjedočio u Ivanu 5,22:
"Očev ne sudi nikome," i sada dolazi ključna točka, "već je svu sudbinu predao Sinu."
Mogli bismo pitati, poput Gretchen: "Pa koja je istina?"
Ako ni Otac ni Isus ne sude kao pojedinci, tko je onda taj Sin kojem je predana sva vlast suđenja?
Nijedan odlomak, kažem, vjerojatno nije toliko izblijedio iz svijesti kršćanstva kao ovaj.
Ipak su apostoli Isusa Krista već jasno i nedvojbeno propovijedali pri uskrsnuću Isusa tko
je taj Sin, kojemu je dana sva vlast suđenja.
Nije Isus iz Nazareta kao pojedinac, nego uskrsnuli Krist u jedinstvu sa svojim novim tijelom, o kojem ovdje stalno govorimo.
Možete to pročitati riječ po riječ u Djela apostolskih 13,30–33.
Pogledaj što ovdje piše: "Ali Bog je uskrsnuo Isusa od mrtvih," to je propovijed o uskrsnuću, razumiješ, "Ali Bog je
uskrsnuo Isusa od mrtvih, kako je napisano u drugom psalmu:"
Ti si moj sin, DANAS SAM TE ZAČEO. Pročitaj pažljivo, dobro si razumio?
Danas, na dan uskrsnuća Isusa Krista, a ne u Marijinom utrobi, Bog je rodio ovog Sina, o kojem Psalam 2
također kaže da će mu biti dana sva vlast nad svijetom.
Pročitajmo još nekoliko odlomaka iz ovog drugog psalma. Zašto?
Da bismo pronašli put natrag k Bogu i svome vlastitom pozivu.
Jer nas Bog nije napustio, nego smo mi napustili Njega. Ne mogu to dovoljno naglasiti.
Ako se ovdje ne vratimo svom pozivu, nastavit ćemo tražiti Boga i nećemo Ga naći.
Pogledajte što Psalam 2 kaže o ovom Sinu:
Zašto se narodi bune? Zašto smišljaju planove koji neće uspjeti?
Moćnici ovoga svijeta se pobunuju: oni zavjeravaju protiv Boga i vladara kojega je On izabrao i postavio.
"Dođite, oslobodimo se," kažu, "odstresimo NJIHOVU vlast!"
Obratite pažnju na množinu, ne njegovo, nego NJENO vladanje, obraćeno je vama i Bogu u vama.
Stih 4: Ali Bog na nebu može se samo smijati tome; nema ništa osim prezira prema njima.
Sada ću preskočiti na stih 7, koji kaže: Objavit ću Gospodinov dekret.
Evo što prorok sada kaže: "Rekao mi je," ili bolje rečeno, Krist govori kroz njega, kroz proroka, "Rekao mi je:"
Ti si moj sin, danas sam te začeo.
Stih 8: Zatraži to od mene i dao ću ti narode u baštinu i cijelu zemlju u posjed...
A zatim dolaze obećanja Božje moći nad ovim Sinom, to jest nad organizmom Kristovim, Uskrslim, Povratnikom,
koji se vraća u nama, kako bi mogao ispraviti cijeli svijet u moći Božjoj koja prebiva u nama.
Ali opet su došli lažni učitelji i poučavali nas. Što? Ne sudite!
Oh, koliko puta sam čuo ovu frazu: "Ne суди."
Ali ako to pažljivo pročitate u kontekstu, Isus je ovdje zapravo rekao potpuno suprotno – i zato nas je Pavao, apostol
naroda, to naučio. Pročitajte sa mnom iz 1. Korinćanima 6,1–3:
"Je li iko od vas", kaže Kristijanima, "koji ima spor s drugim, usuđuje se odvesti ga pred nepravedne, a ne pred svece?"
Ili ne znate li da će sveci suditi svijetu?
Ovdje je već dvije tisuće godina, vidiš.
Zar ne znate da će sveci suditi svijetu?
"I kada svijet bude suđen kroz vas," ovdje postaje jasno tko su sveci, to nisu papa niti itko drugi, razumijete li?
To su ljudi, to si ti, "ako se svijet sudi kroz tebe, zar ti nisi dostojan suditi najmanjim stvarima?"
Zar ne znaš da je sada postalo malo strmije: "Zar ne znaš da ćemo suditi anđelima, pa koliko više svakodnevnim stvarima?"
Usput, isto je napisano na kraju prve i posljednje objave u Bibliji:
U Postanku 1,26 Bog kaže o pravednim ljudima općenito: "i vladat će."
A kad vidiš razgovor koji je Bog vodio s Kajinom:
Rekao je da će, ako činiš ispravno, ono ustati u tebi i podići te; ako ne, tada vladaj grijehom, prema izvornom tekstu.
To znači vladati nad vragom. U Otkrivenju 20,5 Bog kaže: "i oni će vladati."
Vidiš: oni trebaju vladati – prvo otkrivenje – i vladat će – posljednje otkrivenje u Svetom pismu.
Otkrivenje 18,20 izražava na nijansiraniji način točno kako se ova sudska vlast
primjenjuje protiv svih ubojitih svjetskih vladara:
Otkrivenje 18:20, sada obratite posebnu pažnju, jer sada dolazimo do srži stvari:
Radujte se nad njima, nebesima, i vi koji ste odvojeni, i vi koji ste poslani, i vi koji ste proroci!
Jer je Bog izveo VAŠU presudu nad njima.
U kontekstu se to točno odnosi na naše vrijeme, na ovu babilonsku zbrku, na ovo doba zbrke.
I ne kaže, kao što je pogrešno prevedeno u našim Biblijama: Bog je izveo sud nad vama.
Ovo proizlazi iz pogrešnog učenja da Bog mora učiniti sve za nas.
Ne, piše: Bog je izveo VAŠU presudu nad njima.
Ono što prolazi kroz nas, drugim riječima, ostvaruje Bog.
On je to uvijek činio, čak i u Starom zavjetu.
Svaku pobjedu Izraela, vidiš, Bog je učinio svoja velika djela kroz Izrael, usred Izraela, i danas nije drugačije.
Dakle, već na prvoj stranici Biblije Bog je jasno izjavio da je postavio čovjeka da se
bavi drevnom zmijom, koja je đavao i Sotona:
Neprijateljstvo između ženskog sjemena, čovječanstva u cjelini, i đavla.
"On će ti zdrobiti glavu..." kaže Postanak 3,15.
Ali stoici, recimo, i epikurejski lažni učitelji nisu samo iskrivili ovu božansku svrhu za nas.
Također su manipulirali tumačenjem Drugog pisma Petra na takav način da već 2000 godina propovijedamo da je ovaj svijet
beznadno izgubljen za Antikrista i da mora biti spaljen u vatri.
Da, kažem da smo pasivnom samozadovoljnošću dopustili da ovaj svijet, porobljen od strane đavla, na kraju
bude spaljen u vatri, i upravo je to bio način razmišljanja stoičara i epikurejaca tog vremena.
Učili su da svijet mora izgorjeti, odatle to potječe.
Ali ništa slično zapravo nije napisano u izvornim biblijskim tekstovima.
Čak i ako to tako čitaš u svojoj Bibliji, izvorni tekst kaže nešto drugo. Kaže potpuno suprotno.
Objasnio sam sve u novoj Interlinearnoj potpunoj analizi I-VO, gdje vam je svaka riječ dokazana u cijelom kontekstu.
Molim vas proučite moj novi prijevod Biblije s grčkog jezika i proučite moj Međunarodni savjet o Drugom
dolasku, "Drugi dolazak Krista", koji sam održao 2009. godine.
Ali ću vam sada dati uzorak ovog novog prijevoda, iz Jude 14 i 15.
Gle, ovdje je opisano naše cjelokupno poslanje, koje ćemo izvršiti kada Isus, to jest Bog, kroz nas dosegne
svoju punu visinu i dovede ovaj svijet pred svoj sud.
Jer je sam Bog taj koji izvodi ovaj sud u nama, vidite, i mi se ne borimo ljudskim oružjem, nego
isključivo stvarnim Riječju, stvarnom moći Duha Božjega.
Sada k ovom novoprevodenom tekstu Poslanice Jude 14–16:
Ali je ovo također prorekao sedmi nakon Adama, Henok, kada je opisao:
Evo, gle! Gospod je došao sa svojim svetim mnoštvima, da dovede do potpunog razdvajanja u svemu i svakome, i da pobije svaku dušu
dokazima iz istraga; On će ispitati sva njihova djela bezbožne nereligioznosti, kojima su zlobno prestupili protiv Boga;
također će ispitati sve neumoljivo oštre izjave koje su grješni prestupnici, bezbožni zlikovci, brbljali protiv Njega odozgo."
Ovo su odvratni stvaratelji nevolja, prigovarači na sudbinu, vođeni vlastitim rasplamsanim požudama; štoviše,
njihova usta izbacuju pretjerano pompozne, empatične, društveno maskirane pohvale za vlastitu korist!
Vidite, Bog nas nije napustio, mi smo napustili Njega!
Ali sada je vrijeme kada se okrećemo Njemu i napokon dopuštamo Bogu da djeluje kroz nas. Vidite li to?
U OCG-u to dopuštamo već desetljećima.
Pretvorili smo se u organizam koji već samostalno priprema ovo moderno jelo.
Jer je napisano da će Isus, u svom povratku, udariti nasilnike po nama – štapom svojih usta, i dahom
svojih usana pobijedit će bezakonike, tako je napisano.
Ali samo pogledaj: mi smo njegov dah, ti si, ja sam, to smo mi u Prosvjetiteljstvu.
I tako su služba Kla.TV-a, AZK-a, ali i služba OCG-a nastale unaprijed, razotkrivajući luciferijanske pretendente na svjetsku
vlast do samog srži – baš kako je ondje napisano, točno tako.
I ne radimo ovo samo otkad smo to pročitali, znaš.
Jer samo kroz Božje aktivno djelovanje u nama smo shvatili sve te relevantne veze u izvornim
tekstovima i naučili ih otkrivati, razumiješ li?
I kao probuđeni borci za pravdu, dopuštamo Bogu da ponovno teče kroz nas. U tome je suština svega.
Bog također želi da se pojavi u vama, u svima vama, u svojoj potpunoj savršenosti, u svojim savršenstvima i
u sve obnoviteljskijoj duhovnoj moći, kako bi obnovio ovaj slomljeni svijet u vama i kroz vas.
Ovaj proces obnove fermentira svugdje u čovječanstvu otkako smo ga počeli propovijedati, živjeti i biti.
Zbog te učinkovitosti Boga kroz nas to nije ostalo nezapaženo u svijetu.
Već desetljećima smo međunarodno progonjeni.
To je isto kao u drevnom Rimu. Ponavlja se, vidiš?
To je rezultiralo stotinama izuzetno ozbiljnih napada najvećih vodećih medijskih kuća.
Ali smo samo nastavili penjati se sve više i više.
Zašto? Zato što znamo da je ovo naš program.
Ne čekamo da Isus siđe s neba i učini nešto za nas, nego očekujemo da će, što je naša slabost
veća, to će više Božja moć prodreti kroz nas.
To je stara izreka, kako nas je cijela Biblija učila.
Ali se Bog samo nasmijao svim tim napadima na nas – baš kao što je napisano u Psalmu 2.
I danas čak i najveće novinske agencije, kao i Svjetski ekonomski forum (WEF) i najmoćniji masovni mediji, drhte
pred svim slobodnim prosvijetljenim pojedincima koji su se probudili i kreću prema svojoj propasti.
Zašto? Zato što su kroz ovu temeljitu istragu izgubili svoju vjerodostojnost.
I kroz Boga u svim tim ljudima, jer je Bog, po nama, po Kristu u nama, razotkrio ta nedjela do samog njihova
korijena i nastavit će ih u potpunosti razotkrivati. To je plan.
Trenutno razotkriva krugove braće iz lože visokorangiranih sotonističkih slobodnih zidara i
iznosi ih na vidjelo. Trenutno radimo na tome.
Neće prestati dok se ne dogodi velika promjena u svijetu.
Moramo ovo vjerovati i razumjeti, pa bismo to trebali pustiti da nam sjedne u dušu ovih dana.
Gledajte, Rimsko Carstvo, koje je od Renesanse uskrsnulo iz prividne smrti, sada se otkriva u
Božjem svjetlu, zajedno s lažnim Izraelom tamo dolje.
Ovaj će svijet zadesiti masovne presude, vjerujte mi.
Ali mi, rekao bih, svi sveci i pravednici ujedinjeni, koji prebivamo i živimo na ovoj zemlji, određeni smo
da dopustimo Bogu da u nama uzviši u savršenoj slavi dok cijeli svijet ne doživi promjenu srca.
To je naš posao. Cijelo stvorenje nas čeka.
Prema Božjem planu spasenja, svim pravednicima na zemlji obećana je prevlast na najmanje 1.000
godina, tijekom kojih će obnoviti cijelo stvorenje.
Ukratko, mogu samo reći da je potrebna osobna odgovornost.
Ovi se procesi mogu dovršiti samo ako se vratimo svojoj odgovornosti, svom pozivu i svom nebeskom položaju.
Kao OCG, desetljećima predvodimo u tom pogledu.
Danas vas sve srdačno pozivam da nam se pridružite na ovom putovanju.
Ne želim reći da se svi morate pridružiti našoj organizaciji, ali molim vas, koračajte istim
putem s nama! I želimo raditi zajedno s vama.
Želio bih vam ponuditi prvu, možda i izravnu priliku da započnete, jer svako jutro između 6:00 i 6:15 sati, to jest
tijekom tog četvrt sata, tisuće nas diljem svijeta istovremeno izgovaramo kreativne fraze, ili mantre, kako ih nazivamo.
Nemojte se uvrijediti zbog ove riječi. Jer se u ovim vremenima zajedno molimo istim kratkim molitvama, onima kreativnima.
Dopustite mi da vam dam primjer takve kreativne molitve:
"Sva istina u svemu je sada ujedinjena, sva obmana obmanjivača je razbijena!"
Jednog dana, prvih pet minuta tamo svi se zajedno molimo isto, svatko na svom mjestu.
\"Sva istina u cjelini sada je ujedinjena, sva obmana obmanjivača je razbijena!\"
To je kreativna riječ! Mač Boga!
Ili još jedna mantra koju bismo mogli izgovoriti nekom drugom danom:
"Zlouporaba moći sada dolazi na vidjelo, prevaranti se razotkrivaju."
Vidite, to je kreativna zapovijed!
I zato što to naređujemo, a zatim se vraćamo na posao i obavljamo našu istražnu radnju, upravo se to događa!
"Zlouporaba moći, sada dolazi na vidjelo," bilo na WEF-u, UN-u ili NASA-i, uzmi što god želiš, sada
dolazi na vidjelo. "...Prevaranti se razotkrivaju."
"Snaga dolazi iz slabosti," još jedna mantra, "...Proboj dolazi kroz nas!"
Snaga dolazi iz slabosti, proboj dolazi kroz nas.
Ili još jedan, molimo se svi zajedno:
"Raju, dođi i razderi je, kako nam je Gospodin zapovjedio kroz nas, uzmi đavla sa sobom, okovi ga prema Božjoj riječi!"
Vidite, na kraju se sve svodi na to.
Imamo zadatak formirati lanac kako bismo svezuđeli đavolske moći diljem svijeta, s Kristom koji djeluje kroz nas.
Kao munja od istoka do zapada, odjednom izgovaramo istu molitvu, iste zapovijedi zajedno.
Đavao dolazi u lancima, mora biti stavljen u tamnicu i zatvoren na tisuću godina kako više ne bi mogao zavoditi narode.
Ispod, u tekstu programa za svaki dan u mjesecu, pronaći ćete odgovarajuću kreativnu riječ koju svi
istovremeno izgovaramo između 6:00 i 6:05 ujutro.
I jednostavno kažem: doživite ovu snagu dok se sinergijski oblikuje u ovih prvih pet minuta – jednostavno je ogromna!
Ako se potom odlučite nastaviti dalje, rado ćemo vam dati kod za preuzimanje naše cijele
brošure "Moćna molitva", kako je ja nazivam.
Tamo ćete također pronaći ono što nazivam trodimenzionalnim apostolskim tekstovima, molitvama i proglasima iscjeljenja koje
ćemo zajedno "materijalizirati" u drugih i trećih pet minuta.
U njemu ćete otkriti nešto što je prvi put na svijetu, to vam mogu obećati.
Ali dopusti mi samo da kažem da cijeli novi svijet počinje kod kuće.
Ne učimo vas ni druge ništa što sami ne prakticiramo.
Sve počinje kod nas osobno, u najmanjim stvarima; to je ono što je važno.
Cijela reorijentacija mora započeti u vlastitom srcu, a zatim steći zajedničku dimenziju, koju
Pavao naziva punom božanskom veličanstvenošću.
I sve što radimo, radimo bez ikakvih sebičnih ili vlastitoкориšnih interesa.
To znači da sve što radimo radimo bez naknade; radimo to dobrovoljno. Jer je novi svijet također bez novca.
Hvala vam na pažnji i srdačan pozdrav svima vama iz Švicarske!
Zagrljaji svima vama, radujem se našem zajedničkom usponu, jer zajedno smo ovaj novi svijet!
Ja sam Ivo Sasek, koji je 47 godina stajao pred Bogom.