Vidite, samo vprašanje: „Ali nas je Bog zapustil? kaže, da se je v naši družbi nekaj dramatično spremenilo.
To pomeni, da je svet sredi krize.
In ta kriza je tako obsežna, da začnejo v Boga dvomiti celo trdni kristjani in tudi druge vrste bogaboječih ljudi.
In z odgovori, ki jih danes podajam, mislim predvsem na tiste, ki resno verujejo in zaupajo v Boga.
Vendar so prvi odgovori, ki jih bom dal na to temo, namenjeni vsem ljudem, zlasti tudi tistim, ki morda o Bogu ne
mislijo veliko ali sploh nič, ki o njem nočejo ničesar vedeti.
Ker tudi oni v zadnjih letih vse pogosteje uporabljajo Božje ime.
Še posebej po 11. septembru 2001, znamenitem 11. septembru.
Ko so hčerko Billyja Grahama na televiziji vprašali o terorističnih napadih na Svetovni trgovinski center v New Yorku.
Vprašali so jo: „Kako je Bog lahko dopustil kaj takega?
Nato je Anne Graham odgovorila takole. Naj jo citiram.
Rekla je: \Prepričana sem, da je Bog zaradi teh dogodkov enako žalosten kot mi, vendar mu že leta govorimo,
naj se umakne iz naših šol, naj se umakne iz naše vlade in naj se umakne iz naših življenj.
In ker je „gentleman“, verjamem, da se je mirno umaknil.
Kako lahko pričakujemo, da nam bo Bog dal svoj blagoslov in zaščito, če zahtevamo, da
nas pusti pri miru?“ Konec citata Anne Graham.
Poleg te izjave, ki jasno kaže, kaj pesti našo družbo, so bile podane še druge pozornosti vredne ugotovitve, ki bi jih rad
dodal svojim komentarjem o vprašanju, ali nas je Bog zapustil:
Izganjanje Boga iz vseh naših šol in državnih sistemov je vidno pridobilo na moči - že od takrat, ko so
ljudje, kot je Madalyn Murray O'Hair, vztrajali, da ne želijo več molitve v šolah, na primer.
In preprosto smo se strinjali. Mimogrede, Madalyn Murray je bila kmalu zatem umorjena.
Potem pa je nekdo predlagal, da se Sveto pismo ne bi smelo več brati v šolah.
Sveto pismo, ki pravi: Ne ubijaj, ne kradi in ljubi svojega bližnjega kakor samega sebe! In mi ... smo se strinjali.
Dr. Benjamin Spock je dejal, da se moramo vzdržati fizičnega kaznovanja, če nas otroci ne ubogajo, saj bi to lahko negativno
vplivalo na njihovo osebnost in škodovalo njihovi samozavesti.
Pomislili smo, da mora strokovnjak vedeti, o čem govori, in rekli: „No, k vragu s tem.“
Dr. Spockov sin je kmalu zatem storil samomor.
Strinjali smo se tudi, da omenjena deklaracija ne bi smela veljati le za šole, ampak tudi za starše.
To pomeni, da niti učitelji niti starši ne bi smeli na noben način dotikati neposlušnih otrok.
Potem pa je nekdo rekel: „Dovolite hčerkam, da naredijo splav - tudi brez vednosti staršev.“ In mi smo rekli: „No, in kaj?.
Nato so se nekateri pametni člani šolskega sveta ponovno strinjali:
"Na neki točki bodo naši fantje to vseeno storili.
Zato jim dajmo kondome, če želijo, in staršev ni treba najprej obvestiti.
Tako lahko sprostijo paro in se zabavajo, kakor želijo.“
In kaj smo storili? Ponovno smo se dogovorili.
Nato so se oglasili nekateri naši najvišji izvoljeni državni uradniki:
"Ni pomembno, kakšno zasebno življenje vodimo kot politiki.
Dokler dobro opravljamo svoje delo.“
Rekli smo si, da je to vseeno, in menili, da je vseeno, kaj kdo počne v prostem času, vključno s predsednikom, če le
pravilno opravlja svoje delo in če gospodarstvo deluje. Vidite?
In spet se je nekdo domislil, da bi tiskali revije s slikami golih žensk in temu rekli
„naravno občudovanje lepot ženskega telesa“.
In rekli smo: „No, in kaj?.
Potem je nekdo to naravno občudovanje še nadgradil in na internetu objavil slike golih žensk in
otrok, tako da si jih danes lahko ogleda vsakdo.
Rekli so nam, da to šteje za svobodo govora, in spet smo se strinjali.
Nato je nekdo iz zabavne industrije predlagal:
„Uvedimo televizijske oddaje in filme, ki vsebujejo nasilje, homoseksualnost in spolno svobodo, ter snemajmo
glasbo, ki poziva k posilstvu, drogam, samomoru in satanizmu.“
Mislili smo, da je to le zabava in da nima resnega slabega vpliva, saj ga vendarle niso jemali
resno, in vsi smo se s tem strinjali. No, in kaj?.
In zdaj se sprašujemo, zakaj so naši otroci nenadoma brez vesti, zakaj ne ločijo več dobrega od zla in zakaj jih ne
moti, če ubijejo svoje sošolce, celo učitelje, starše ali sebe.
Vendar pa lahko to dejstvo verjetno pojasnimo, če dovolj resno razmislimo o tem, ali ima to morda veliko
opraviti s Žanjemo, kar smo posejali. Ali razumete?
Zdaj se bomo korak za korakom lotili teme, ki bo dosegla globino, za katero vemo, da boste morda naleteli na težave.
Toda to moramo storiti, ker je zelo tesno povezano s tem vprašanjem.
Kakorkoli že, kdor vpraša v naših dneh: „Zakaj Bog to dopušča?, mu najprej odgovorim:
„Zakaj pravzaprav dovolimo, da se vse to dogaja?
Če kaj, potem smo raje zapustili Boga in ne Boga nas!
Zdaj bom nekaj stvari povedal vsem kristjanom in tudi drugim bogaboječim ljudem.
Prosim vas, da imate odprto srce za to širino, o kateri bom zdaj govoril, tako da od tega ne bomo imeli koristi samo mi,
kristjani, ampak vsi ljudje, ki jih zadevajo iste stvari.
Poleg dejstva, da smo vsi pasivno sprejeli ta negativni razvoj dogodkov, nas še pomembnejši in višji problem sili k
temu, da si zastavimo vprašanje: „Ali nas je Bog zapustil?
To prosimo iz enega samega razloga, ker nas že več kot 2000 let učijo, da se mora na tem svetu pojaviti brezbožni in hudobni, a
da bomo mi, pobožni ljudje, pravočasno prejeli pomoč od zgoraj.
In ta pomoč od zgoraj ni bila obljubljena le nam, kristjanom, ampak načeloma vsem vernikom iz vseh
religij, celo iz filozofskih in ezoteričnih ideologij
Za nas kristjane pa je Jezus tisti, ki se vrača, ki naj bi se vrnil z nebes z vsemi svojimi angeli, da bi nas
osvobodil Antikristove svetovne oblasti tukaj spodaj.
Torej nismo edini, kot sem rekel. Enako je z muslimani.
Le da njihovo upanje ni le Jezus, ampak tudi Mahdi.
Tudi on bo prišel iz nebes, da bi za nas počistil zmešnjavo tu spodaj.
Za ezoterike so to nezemljani, ki nas prenašajo v svoje vesoljske ladje in vse mogoče
stvari ter nas odpeljejo iz te najtežje ure.
V zadnjih desetletjih so bili v velikem delu sveta Američani tisti, ki naj bi z bombardiranjem diktatorsko
zatiranim ljudstvom prinesli demokratični mir. Ali razumete?
Tudi Američani so vedno prileteli z neba, s svojimi bojnimi letali in vso vojno opremo.
Ko stoletje za stoletjem Jezus ni prišel na pričakovani način, se je zmotno upanje kristjanov na koncu preselilo v Izrael.
Nenadoma, v skladu z 11. poglavjem Pisma Rimljanom, naj bi Izrael še vedno doživel vstajenje in postal svetovna sila.
Zato misijonarske organizacije, kot je švicarski Mitternachtsruf, že desetletja ob vsaki novi raketi in
vsakem novem izraelskem bojnem letalu razglašajo odrešitev.
Kristjani še danes niso spoznali, da je država Izrael, ki je bila ustanovljena leta 1948, čisti produkt prostozidarstva.
O tem je mogoče povedati marsikaj. V oddaji Kla.TV smo to osvetlili.
Vodstvo prostozidarjev pa je odkrito zavezano satanizmu. To veste.
In tako bi lahko nadaljeval v nedogled.
Pogovorimo se o levici. Levičarji čakajo, da se jim povrne rdeča moč srpa in kladiva.
Svoje upe polagajo tudi v nove politike na vrhu.
Če povzamemo, je slika po vsem svetu vedno enaka:
Velika večina ljudi povsem nemočno leži na tleh in je nezaščiteno izpostavljena vse hujši grožnji.
Da jih lahko reši le pomoč od zunaj, pomoč od zgoraj.
A to navidezno blaženo upanje se vedno znova zlomi, saj se v praksi in v najtežji uri
vedno izkaže za še eno nesrečno upanje. Zakaj?
Ker od zgoraj po pričakovanjih ne pride nobena pomoč, temveč le še več bomb, raket, groženj,
udarcev strele, okoljskih in vremenskih nesreč.
Vedno več potresov, chemtrailov, plandemije in tako naprej. Lahko bi nadaljevali ves dan.
A kaj je šlo narobe, pravim, je vedno eno in isto pri vseh vrstah ljudi, tudi pri vseh vrstah religij,
pri vseh vrstah ideologij ali politik. Kaj je to?
Vsi smo si napačno razlagali svoje učbenike, svoje verske knjige!
Kot navadni ljudje smo na primer napačno razumeli in razlagali politična pravila igre.
Vsi smo naredili enako napako. Katera je to?
Nismo zares razumeli naloge, ki je bila od nas zahtevana! Ali razumete?
Kot preprosti, demokratični ljudje smo vse odgovornosti, ki bi jih kot ljudje morali nositi sami,
preprosto prenesli na svoje predstavnike, na svoje stranke.
Namesto da bi se zavedali, da demokracija od vsakega državljana zahteva, da se podrobno ukvarja s problemi
ljudi - in se zato dobro znajde -, smo ostali pasivni.
Namesto da bi se z vsakim problemom, ki se pojavi, spopadali kot s porodnimi bolečinami in iskali prave
rešitve, smo se zabavali na najrazličnejših zabavah.
Kot kristjani vse do bogoslužnih zabav. Ne bodite užaljeni, ko to rečem.
Ničesar se nismo lotili praktično. Vidite?
Drugi so šli celo na pivo in nas polnili z najrazličnejšimi zdravili in farmacevtskimi izdelki. Tako so to počeli ljudje.
Namesto da bi prevzeli odgovornost za reševanje problemov, preučevali zastavljene probleme, smo preučevali tudi
najrazličnejše televizijske knjižice in oddaje. Vidite?
Toda le tisti, ki sledijo razvoju tega sveta, imajo lahko resnično demokratično besedo in glas.
Svoje osebne odgovornosti ne smete nikoli prenesti na predstavnike ali voditelje ljudstva. To želim povedati.
In predstavnike pravih ljudi lahko voliš le, če jih dobro poznaš!
Toda vse to znanje nam je kategorično ušlo, predvsem pa nam, kristjanom.
Tako smo se vedno bolj oddaljevali od resničnih problemov tega sveta, nismo izpolnili svojega poslanstva biti luč in sol, bi
lahko rekli, in dopustili, da so se pojavili razni somišljeniki, ki zdaj celo po svoje izkrivljajo rezultate naših volitev.
Mi pobožni ljudje vseh vrst, zdaj bom dodal še ezoterike in ideologe, nikoli nismo zares razumeli, da naši
učitelji niso prišli zato, da bi jih lahko stoletja pozneje pozdravljali. Nihče si tega ni želel.
In morda si še vedno razbijamo glave, kdo od nas ima ali je imel najbolj ponižnega in najboljšega mojstra.
Rečem: \Kakršen koli mojster se je pojavil ali se pojavlja tukaj spodaj, vsak od njih je imel edini
cilj, da bi tudi mi, navadni ljudje, postali mojstri!
Ali razumete? Ne glede na vrsto.
To je hotel Jezus, to je hotel Mohamed, to je hotel Lao-Tse, to je hotel Buda, imenujte, kogar želite!
Tudi učitelj karateja in kung fuja. Vsi želijo, da postaneš mojster.
Ko pride mojster, želi, da postanete mojster.
Vendar smo jih vse degradirali v zgolj predmete čaščenja. Ali razumete? Ponižali, ne povzdignili.
Mi, kristjani, nosimo majhne križe, Jezusa na ogrlicah okoli vratu, Judje nosijo svojega Zakonodajalca v
trakovih na pasovih ali kot majhno škatlico na čelu.
Pa naj gre za krščanstvo, judovstvo ali druge religije.
Povsod najdemo relikvije, podobe in kipe, bodisi Jezusa, Bude ali drugih verskih utemeljiteljev. Kaj pravzaprav počnemo?
Častimo svete predmete, svete spomine, celo svete zidove, svete kamne, kraje, kamor se odpravimo na romanje.
Sveti križi, svete vode, lahko samo naštevamo.
Vse vrste talismanov za srečo - in vidite, ves ta verski kult oznanja eno in isto usodo ali potrebo.
Iščemo pomoč pri svojih učiteljih, iščemo pomoč od zgoraj, iz nebes, celo pomoč pri
malikih, ki smo jih sami izklesali ali odvrgli.
V vsakem primeru vedno iščemo pomoč od zunaj in nazadnje - in v tem je problem - nazadnje iščemo pomoč v sebi!
To je bistvo zadeve. Ali razumete?
Mimogrede, za nas kristjane je to še posebej nenavadno, saj je Jezus rekel že Samarijanki pri vodnjaku - navajam Jn 4,14:
„Kdor pije vodo, ki mu jo bom dal, ne bo nikoli žejen, ampak bo voda, ki mu jo bom dal, postala v njem - v njem -
vodnjak vode, ki ne presahne in izvira v večno življenje.
Jezus je vztrajal, da to, kar nam daje, postane vir v nas.
Mi sami postanemo iztok. Pomoč prihaja iz nas samih, on pa jo je vnesel v nas. Ali to vidite?
O tej temi govorimo v celotnem odlomku, ki vam ga predstavljam.
Vendar bi rad začel počasi, da bi se končno naučili razumeti Kristusovo vrnitev - Kristusovo
vrnitev v nas. Vendar se tega lotimo po malem.
Veste, vsi verski utemeljitelji in ideološki mojstri, začenši z Jezusom Kristusom, so vedno napovedovali, da bo
prava pomoč dejansko prišla od Boga ali iz nebes, ampak da se želi oblikovati z nami, v nas in skozi nas.
To je dosedanji povzetek.
Prav to sporočilo nam je dobesedno ušlo iz rok.
In ker so bili vsi naši gospodarji ubiti ali drugače umrli, pričakujemo, da se bodo vrnili na star
način. To velja za vse z vsemi našimi gospodarji.
Toda vsi so se želeli vrniti prek nas. Tega danes ne morem dovolj poudariti.
V nadaljevanju bom to osnovno misel, osnovno skrb ali glavni namen prikazal iz Svetega
pisma. In vsi drugi ljudje bi morali storiti enako.
To, kar tu govorim, izpeljite iz Svetega pisma, iz svojih učbenikov ali verskih knjig, iz svojih tradicij in doktrin.
Samo ne ponavljajte iste napake, ki smo jo v preteklih stoletjih delali vsi.
Naše pričakovanje kristjanov, da bo Jezus prišel iz nebes v solo hoji, tako rekoč v spremstvu neštetih angelov, da bo sodil
namesto nas tukaj spodaj, je prav tako napačno kot na primer pričakovanje muslimanov, ki so si nadeli široke
hlače, ker so razumeli, da se bo Mohamed vrnil kot moški rod.
Ponavljam: „Če se bo kakšen mojster vrnil, se ne želi ponovno roditi v jaslih ali hlačah.“ To so večinoma simboli.
Ta simbol z moškim rojstvom kaže le na nadnaravno in božansko, božansko, ki se dogaja v nas, tako kot nekoč deviško rojstvo.
Tako rekoč moramo postati moški, kar pomeni, da sami rastemo v podobo mojstra.
Toda naši mojstri se na koncu želijo vrniti tudi v vseh ženskah, celo prek naših otrok, razumete, in to od znotraj!
In prav to je Jezus Kristus učil človeštvo.
He said the following to his 12 apostles, his chief apostles, shortly before his crucifixion: You can read it in John 16:16:
Rekel jim je: „Še malo časa, in me ne boste več videli, in še malo časa po mojem odhodu, in me boste videli.“
Jezus je jasno napovedal svojo smrt.
Mimogrede, stoletja prej so tudi psalmi in stari preroki natančno napovedali, kako bo
Jezus prišel, kako bo služil in kako bo križan.
Na primer v Psalmu 22, Izaiji 53 in številnih drugih odlomkih.
Tam je tudi zapisano, kako bo umrl in vstal od mrtvih.
Kako se bo vrnil v nebesa, od koder je prišel.
Vendar pa bi bilo predolgo, če bi vse to razložili na tem mestu.
Dejansko gre za to, da je Jezus 2000 let pozneje večkrat dejal ravno nasprotno od tega, kar je iz njega naredilo krščanstvo.
Jezus je na primer jasno povedal, preberi z menoj: Janez 16,7:
„V vašo korist je, da odidem; kajti če ne odidem, Sveti Duh ne bo prišel k vam; če pa odidem, ga bom poslal k vam.“
Zato je koristno, pravi.
Po eni strani je Jezus o sebi dejal: 3,11: Hitro se bom vrnil!
Vendar pa je v različnih prilikah govoril o svoji kraljevski vladavini, ki bo zajela ves svet, da bo minilo še
veliko časa, preden bo lahko vzpostavil - ali že vzpostavil - svojo kraljevsko vladavino tu spodaj med nami.
In to se je tudi zgodilo.
50 dni po vstajenju, na binkoštni praznik, se je Jezus vrnil. Ali to razumete?
Tja se je vrnil Jezus. „Hitro prihajam.“
Janez 14,18: „Ne bom vas pustil sirot,“ je navsezadnje rekel Jezus. „Prišel bom k vam.“
Ko si danes zastavljamo vprašanje: Ali nas je Bog zapustil? Ne, vedno je bil z nami.
Prihajam k vam - prišel je na binkošti.
Janez 14:23 Pravi: "Jaz in moj Oče bosta prišla k vam in prebivala v vas.
V tebi! V tebi! To se je zgodilo na binkošti. V tebi.
Nekoč je Jezus rekel: Oče vam bo poslal svojega Duha!
Nekoč je rekel: Poslal vam bom Svetega Duha!
Samo kot dodatek: Jaz in Oče sva eno in isto, pravi v drugem odlomku, prevedenem dobesedno.
Jezus je Bog, Jezus je Jahve v Stari zavezi in je Jezus.
In vedno znova pravi: Prihajam k tebi!
Tako se je na binkošti izlil Sveti Duh!
Vidite, to je bil Jezus, tudi Sveti Duh je Jezus.
Tako kot ste vi sestavljeni iz duha, duše in telesa, so tudi Oče, Sin in Sveti Duh ena sama oseba.
Ste oseba, kajne?
Duh, duša in telo; Oče, Sin, Sveti Duh je ves Jezus. Samo On.
In glejte, vsi ljudje, ki so mu bili naklonjeni, so pod njegovim vplivom nenadoma začeli govoriti v več deset različnih jezikih.
To je vrnjeni Jezus.
Apostoli so tako kot Jezus začeli zdraviti bolne, na kraju samem izganjati hudiče in obujati mrtve!
Dogajala so se znamenja in čudeži, dejanja moči brez konca.
In zdaj so nenadoma prihajali od preziranih cestninarjev, ribičev in kmetov, od najrazličnejših ljudi!
Niste jih več prepoznali. Zakaj?
Ker je Bog prišel v svojih svetih, iz nebes v Svetem Duhu, ker se je Jezus vrnil.
Vendar ne zato, da bi zasedli njihovo mesto, na primer v boju proti prevladi Rimljanov, kot so vedno mislili.
Kljub temu je Jezus, Bog, po svojem Svetem Duhu prišel skozi te preproste ljudi, da bi se v njih oblikoval.
Zdaj naj postanejo podobni NJEMU. Na začetku so to zelo dobro razumeli.
V Joh. 14,12 Jezus pravi: "Resnično, resnično, resnično vam pravim: kdor zaupa vame, bo dela, ki jih jaz
delam, tudi on delal; in večja ali bistvenejša dela od teh bo delal, kajti jaz grem k Očetu."
Jezus je rekel natanko to! A glej, ta notranja dinamika se je kmalu spet začela zlagati.
Na začetku je bilo kristalno jasno, da se je Jezus vrnil V njih.
Potem pa se je začelo umirjati, začela so se preganjanja.
Apostoli so se tej težnji uprli z ognjevitimi pismi.
Pavel piše v veliki stiski v Gal 4,19, preberite ga z mano:
"Otroci moji, še enkrat trpim vso bolečino in tesnobo, ki jo mora pretrpeti mati ob rojstvu
svojega otroka, dokler se v vas ne oblikuje Kristus."
Ali vidite, za kaj gre apostolom? Kristus v nas.
V Gal 2,20 to pove - kot se ne da lepše povedati - s poudarkom:
"Ne živim več jaz, ampak Kristus živi v meni."
V Fil. 3,11 Pavel je zapisal: ... da bi dosegel vstajenje od mrtvih."
V njem namreč živi Vstali, vendar ne kot stric Joe v vaših srcih, ampak kot živi Bog, ki
prebiva v nas in se želi po nas v celoti izraziti.
Celoten poudarek apostolskih pisem je torej v tem, da naj bi izlitje Božjega Duha, imenovanega
Kristus, dobilo svojo polno obliko v vernikih.
V Ef 4 Pavel posveti celotno poglavje temu novemu telesu, temu Kristusovemu organizmu, imenovanemu tudi Kristusovo telo, ki
mora zdaj rasti do polne postave, do popolne zrelosti človeka.
Pravi: "Dokler vsi ne dosežemo zrelega človeka, mere postave, ki pripada Kristusovi polnosti...", Ef 4,12-13.
Tako so prvi kristjani v prvih desetletjih po vstajenju Jezusa Kristusa in izlitju Svetega Duha dobesedno
dovolili, da je prav ta skrivnost - živi Bog, ki se je izlil v njih - rasla, se širila.
Postajali so vse močnejši, vse močnejši v duhu.
In manj kot 70 let pozneje sta se ta duhovna sila in moč razmahnili do te mere, da se je celotno
rimsko cesarstvo predalo - ali pa se je moralo predati pod njim, pravzaprav je treba reči.
Rimski meči so bili skorajda skovani v pluge.
Duh Jezusa Kristusa, ki je bil vedno knez miru, je preprosto osvojil rimski svetovni imperij, svetovni imperij, ki je pred tem
osvojil in absorbiral vse staroegipčanske, babilonske, perzijske in celo starogrške kulture, tako močan je
bil Bog v njih, Kristusova vrnitev v njih, ali razumete?
Toda potem se je nekaj zgodilo, in sicer v obliki hujskanja in obrekovanja, večinoma iz lastnih
vrst. Začelo se je množično preganjanje kristjanov.
In ne da bi se želel poglabljati v vzroke in razloge, bom s prstom pokazal le na resnično bolečo rano, za katero gre tukaj.
Zdaj se je drugi prizor, ki sem ga omenil že na začetku, začel odvijati v resnici.
Jezus namreč ni rekel le o sebi, da se bo vrnil hitro, kmalu, hitro.
V različnih prilikah je tudi pojasnil, da se bodo po njegovem odhodu in pred njegovo splošno,
globalno vidno vrnitvijo zgodili veliki svetovni pretresi.
Tega ni opisal le v priliki o desetih devicah, ki so dolgo čakale na ženina, dokler niso vse zaspale, kot
lahko preberemo v 25. poglavju Matejevega evangelija.
V priliki o kralju, ki je odšel v izgnanstvo, je namignil tudi na njegovo skoraj dolgotrajno odsotnost.
Odšel je, pravi, v daljno deželo, to so tipologije, v daljno deželo - v skladu s priliko -, da bi vzpostavil svoje kraljestvo,
da bi se vrnil in vzpostavil svojo vladavino kot kralj na izhodiščni točki, tako rekoč.
To lahko preberemo v Evangeliju po Luku 19,12.
Sledi znameniti prizor z zaupanimi talenti, ko svojim podrejenim reče:
Delujte z njim, bodite dejavni, dokler spet ne pridem, tudi v Evangeliju po Marku 13,34.
Vsi v tej priliki so pomnožili svoje talente, razen enega, ki je ostal pasiven. In prav na to se moramo osredotočiti.
Mojster, ki se je vrnil, ga je ocenil nenavadno strogo. Zakaj je bilo tako?
Ker se Bog namerava pomnožiti v nas, to želi povedati ta prilika, z našim lastnim delovanjem, z našim trdnim
spoznanjem, da Bog zdaj prebiva v nas v vsej svoji polnosti in želi po nas vse na novo oblikovati in oblikovati.
Želi pomnožiti, talenti v nas se morajo pomnožiti, vidite, v nas.
To v preprostem jeziku pomeni: Bog nas potrebuje - je odvisen od nas, lahko bi rekli po človeško. Zakaj?
Ker je pot do popolne obnove povezal V NAS.
Ni On tisti, ki nas je zapustil. Mi smo zapustili Njega. To je tisto, kar moramo iz tega razbrati.
Bog nas čaka, tako kot smo ga mi čakali ves ta čas.
Kot je zapisano tudi v Pismu Kološanom 2,10 ali v Pismu Efežanom 1:\ In v njem ste postali dopolnjeni“,
dobesedno. „On je glava nad vsakršno oblastjo in oblastjo.“
V Heb 10,14 pisatelj pravi: "Kajti z eno daritvijo - številka ena! - je za vse čase izpopolnil tiste, ki so posvečeni.“
S temi prilikami Jezus ni govoril o ničemer drugem kot o svojem procesu razvoja v nas, znotraj nas;
od njegove smrti, vrnitve na binkošti v Svetem Duhu do njegovega organskega oblikovanja v celoto učencev - na
njegovem novem telesu, lahko bi rekli po njegovem novem telesu.
To pomeni, dokler njegovi verniki ne dovolijo, da Božja oseba v njih toliko zraste, da bo Božja vladavina
kot Kralj postala svetovna resničnost v njih in po njih.
Jezus je jasno napovedal, da bodo ti procesi zorenja potekali iz nebes.
Človeškemu očesu neviden. Ali razumete?
V tej priliki je Jezus odšel v daljno deželo, to je On, ki se povzpne v nebesa in iz nebeške
resničnosti deluje v nas, kar je človeškemu očesu nevidno.
„Božje kraljestvo torej ne pride tako, da bi ga bilo mogoče opazovati,“ je jasno dejal Jezus.
Tako je na primer odgovoril farizejem v Lk 17, 20, ko so ga vprašali: „Kdaj bo prišlo Božje
kraljestvo?“ „Kdaj? ali „Kako?“ so vprašali tudi.
Pet od desetih devic, ki so čakale na ženina, se torej ni zavedalo njegovega prihoda, ali razumete?
Ta proces poteka že stoletja. Zato se toliko ljudi sprašuje: „Ali nas je Bog zapustil?“
Toda večina kristjanov je doslej le upravljala in vodila vero, različne relikvije, nauke, veroizpovedi in najrazličnejše zakone.
Majhno število kristjanov pa je vedno razumelo pravi pomen Kristusove vrnitve, namreč Kristusa v nas.
Kristus želi ponovno priti v vseh nas, tudi v Kol 1,27 je zapisano:
„Komur je Bog hotel dati spoznati med narodi“ - pozor, narodom, „kakšno je bogastvo slave njegove skrivnosti v njih,“
v narodih, vidite, „in to je Kristus v vas, upanje slave.“
Zato imamo poslanstvo, nalogo učiti narode, da Bog že prebiva v njih, in prebuditi to upanje,
da bo v njih izbruhnilo to pričakovanje slave.
Vendar pa je Kristusova vrnitev proces, ki organsko raste od znotraj in ki je moral trajati
stoletja, da je dosegel svojo polno obliko in zrelost.
To pa zato, ker moramo v Bogu dozoreti kot celovit organizem.
Bog v nas, ki deluje po svojih božanskih krepostih, po Božji volji v nas, torej po
svoji volji v nas, po svojih popolnostih v nas.
Zato je Jezus že v Nazaretu v Mt 5,48 dejal: „Zato bodite popolni, kakor je popoln vaš nebeški Oče!“
To je raven, ki jo je postavil On, utelešeni Bog, popoln v nas.
To pomeni, da Jezus, Mojster, ni želel iz nas narediti samo ljudi, ki se obnašajo krepostno!
Jezus je želel, da sami postanemo krepost, da sami postanemo krepost!
Da bi bili Božja popolnost v nas, ne da bi verjeli vanjo, ali razumete? Popolni, kakor je popoln Oče v nebesih!
Ker pa vsi ti procesi zorenja najprej potekajo in so potekali v umu, v srcu, v skrivnosti, je velika večina
kristjanov to povezavo spregledala, kar moramo žal povedati.
Prvi apostoli so nas pred svojim odhodom resno opozorili, da bodo lažni učitelji prišli kot volkovi v ovčjih oblačilih in
uničili čredo, kot lahko preberemo v Apostolskih delih 20,29.
Vidite, in to se je tudi zgodilo: Namenoma so uvedli usmerjene napačne nauke.
Lažni nauki, kot so:Vsiljevali so nam na primer, da se je moral Jezus vrniti iz nebes kot posameznik.
S tem so Jezusove besede obrnili na glavo.
Jezus je namreč jasno poudaril, kako bo BIL - ne prišel - kako bo ob svojem prihodu, - in v izvirnem besedilu
dobesedno vedno piše v njegovem prihodu ali v njegovi prisotnosti, v njegovi navzočnosti:
Kot svetloba, ki sveti z vseh strani hkrati.
Lk 17,24 beremo: „Pravi:“ Kajti kakor strela, ko bliskne z enega dela neba, zasije na drugi del
neba, tako bo tudi Sin človekov ob svojem dnevu.“
Podčrtajte njegovo. To je zelo pomembna beseda, to je njegovo stanje, kot je.
To pomeni, da se bo, ko bo v nas dozorel, istočasno pojavil z vseh štirih točk kompasa.
Tako kot strela osvetljuje vse od vzhoda do zahoda! Po vseh nas skupaj, po vas, po nas.
Toda lažni učitelji so to bitje spremenili v veličasten dogodek samostojne vrnitve.
To je naš problem, zato kričimo: „Ali nas je Bog zapustil?“
Ne, ni nas zapustil, ampak živi v nas in čaka, da bo lahko prišel ven.
S tem lažnim naukom so nas prepričali, da ne smemo nikoli sprejeti Jezusa v kakršni koli množinski obliki,
ker je Jezus rekel, in da, citirajo Mt 24 iz 23. vrstice:
„Toda tam je zapisano,“ pravijo, "Če vam kdo reče: ‚Glej, tu je Kristus‘ ali ‚Tam je‘, mu ne verjemite. Če vam torej
rečejo: 'Glej, on je v puščavi,' ne pojdite ven, ali: 'Glej, on je v notranjih prostorih,' jim ne verjemite.
Kajti kakor pride strela z vzhoda in bliskuje vse do zahoda, tako bo prihod ali dobesedno bivanje, prisotnost Sina človekovega.“
Vidite, Jezus je rekel ravno nasprotno od tega, kar so nam stoletja vbijali v glavo ljudje, ki so to izkrivljali.
Poudaril je, da se ne bo nikoli več vrnil kot posameznik, tako pravi v tem besedilu - tako kot papež.
To pravi v tem besedilu. Nekako tako kot papež, razumete?
Kljub temu je krščanstvo za vsakim papežem teklo kot za Kristusovim predstavnikom.
Eden je zaklical: Razumete, Kristus je v tabernaklju, ves svet pa požira te majhne okrogle oblate v cerkvi
v puščavi zunaj, kjer ne teče noben duh - razumete ...
Toda v 1. poglavju 2. pisma Tesaloničanom je naš narodni apostol Pavel jasno učil, da bo Kristus spet prišel,
da bi bil občudovan in poveličan v svojih svetnikih!
Torej ga ne bomo poveličevali mi sami, ampak bodo ljudje poveličevali Boga, ker v nas vidijo Boga, Vrnjenega v nas!
Pred tem nas je Jezus naučil moliti:
Pridi tvoje kraljevsko vladanje, pridi tvoje kraljestvo, to je tvoje kraljevsko vladanje na
zemlji kot v nebesih! Na zemlji! Ali razumeš?
Vidite, da ni Bog tisti, ki nas je zapustil, ampak smo ga zapustili mi! To pomeni naslednje.
Medtem ko Jezus in vsa nebesa že od nekdaj čakajo, da se spustijo na zemljo, da bi obnovili vse tukaj v nas in po nas,
si celotno krščanstvo že 2000 let prizadeva priti v nebesa!
Ali vidite protislovje? Nebesa želijo priti navzdol, mi pa navzgor.
Da, preganjanja in različni lažni učitelji so kristjanom dobesedno izkrivili um. To se je zgodilo.
Opustili so upanje vase in se naslonili na očeta v nebesih.
Namesto da bi pričakovali še več moči in Božjega Duha, ki bi v stiski izhajal iz njih samih, se jim je krščanstvo vrglo v obraz.
Smo kristjani kot majhni otroci jokali za očetom v nebesih in hrepeneli po rešilnem potovanju v nebesa?
Da, prav je tako, Pavel je govoril o tem, da bomo ujeti v zveličanju. Toda kam bo potegnjen?
Preberite si ga v Svetem pismu. Izvirno besedilo nam to jasno pove, vendar pa to jasno vidimo tudi v nemškem jeziku:
Tam piše, da je bil ugrabljen v zraku.
Dobesedno pravi, kje bomo vladali skupaj s Kristusom. Kje je to zračno kraljestvo?
Toda ko smo bili dojenčki, nemočni in nemočni v duhu. (1 Tes 4,17)
Pred tem pa je Pavel v vseh svojih pismih pričal, da smo s Kristusom že premeščeni v nebesa.
Poiščite ga v Ef 2,6-8: Preberimo ga skupaj.
"Bog nas je z njim obudil in nas posadil z njim v nebesih v Kristusu Jezusu...\" Zakaj?
\\"da bi v prihodnjih časih pokazal presežno bogastvo svoje milosti v dobroti do nas v
Kristusu Jezusu. Po milosti ste bili namreč rešeni.
Ne piše: po milosti. Iz milosti, da bi se - z drugimi besedami - milost v nas razmahnila, dokler ne bi po nas postalo vidno vse
Božje bogastvo, to je tisto, kar je tu zapisano, in ne prihajamo iz zračnega kraljestva, ampak se vračamo iz nebes z Njim.
On v nas. Vse to - nebesa v nas - se je zgodilo.
Toda zdaj prihaja, prodira v območje zraka, o čemer smo že brali.
Da, v duhu že stoletja živimo povezani z Bogom v nebesih, to moramo razumeti.
Tako kot je Jezus molil v svoji visokoknjigovski molitvi v Janezovem evangeliju 17: Kakor je bil Oče v njem,
pravi, tako bo Oče tudi v nas. To je točno to, za kar gre.
Toda ne na enak način, še enkrat ponavljam, kot imaš v srcu starega očeta, na primer, ali svojega strica Hansa.
Vsi bi morali nositi Boga v sebi kot resnično, živo osebo.
Z drugimi besedami: Bog se želi v nas, tukaj spodaj, popolnoma oblikovati, da bi po nas
dokončal svoje delo, to je obnovo vsega stvarstva.
Bog nas čaka. To piše tudi v Pismu Rimljanom 8.
Še enkrat preberite to poglavje. V njem je zapisano dobesedno:
„Vse stvarstvo ne čaka na solo Jezusa iz nebes, ampak na razodetje, na pojavitev Božjih sinov!“
Da, da bodo obnovili celotno stvarstvo.
Da, celo, in zdaj to postaja resno, prosim, pripnite si varnostne pasove, še posebej vi, kristjani:
Bog želi celotno svetovno sodbo izvesti po nas, po ljudeh, ki smo zavezani pravičnosti.
Zato je Jezus po eni strani lahko rekel: \Preberi Jan 8,15: Nikogar ne obsojam.
Zato kot posameznik ne sodi nikogar - po drugi strani pa je pričeval v Joh. 5:22:
„Kajti niti Oče ne sodi nikogar“, in tu pride, „ampak je dal vso sodbo Sinu.“
Vendar lahko vprašate naivno: \"Kaj je zdaj res?\", lahko vprašamo.
Če ne Oče ne Jezus ne sodita kot posameznik, kdo je potem ta Sin, ki mu je dana vsa sodba?
Pravim, da noben odlomek verjetno ni bolj ušel iz zavesti krščanstva kot ta.
In vendar so apostoli Jezusa Kristusa že ob Jezusovem vstajenju jasno oznanjali, kdo je ta Sin, ki mu je bila izročena vsa sodba.
Ne gre za Jezusa iz Nazareta kot posameznika, temveč za vstalega Kristusa v kombinaciji z
njegovim novim telesom, o katerem govorimo že ves čas.
Vse to lahko dobesedno preberete v Apostolskih delih 13,30-33.
Poglejte, kaj piše tukaj: „To je pridiga o vstajenju, vidiš, \\“Toda Bog je Jezusa obudil od
mrtvih, kot je zapisano tudi v drugem psalmu:
Ti si moj sin, DANES sem te rodil.“ Dobro prebrano, dobro razumljeno?
Danes, torej na dan vstajenja Jezusa Kristusa in ne v Marijinem telesu, je Bog tukaj rodil tega Sina, o katerem
drugi psalm pravi, da mu bo dana vsa sodba nad svetom.
Preberimo še nekaj odlomkov iz tega drugega psalma. Zakaj?
Da bi našli pot nazaj k Bogu in svojemu poklicu.
Saj ni Bog tisti, ki nas je zapustil, ampak smo ga zapustili mi, to lahko samo še enkrat poudarim.
Če se ne vrnemo k svoji poklicanosti, bomo še naprej iskali Boga, a ga ne bomo našli.
Poglejte, kaj pravi drugi psalm o tem sinu:
\„Zakaj se narodi vznemirjajo? In narodi si izmišljujejo prazno stvar?
Močni tega sveta se upirajo: zarotijo proti Bogu in vladarju, ki ga je izbral in postavil, ter pravijo.
Povedali so, naj se osvobodimo. Znebimo se okovov njihove vladavine!
Upoštevajte množino, ne njegovo pravilo, ampak njihovo pravilo, gre za vas in Boga v vas.
4. verz: Toda Bog v nebesih se temu lahko samo smeje; vse, kar lahko stori zanje, je posmeh.
Preskočim na 7. verz, kjer piše: Gotovo bom povedal o Gospodovem odloku.
To zdaj pravi prerok: \\ali bolje, Kristus govori iz njega, iz preroka: Rekel mi je:
Ti si moj sin, danes sem te rodil.
Verz 8: Prosite me in zagotovo vam bom dal narode v dediščino. In sam konec zemlje v tvojo last...“
Nato sledijo obljube o Božji moči nad tem Sinom, to je nad Kristusovim organizmom, Vstalim, ki se je vrnil,
ki se vrača v nas in mu omogoča, da v Božji moči, ki je lastna nam, postavi na noge ves svet.
Toda spet so se pojavili lažni učitelji in nas učili. Kaj? Ne sodi!
O, koliko tisočkrat sem že slišal ta stavek: Ne sodi.
Toda Jezus je tu prinesel tudi ravno nasprotno, če ga pozorno preberete v kontekstu - in zato nas je Pavel,
narodni apostol, učil, preberite ga z menoj iz 1 Kor 6,1-3:
„Ali si kdo od vas“, pravi kristjanom, "ko ima zadevo proti svojemu neibhboru, upa iti
na sodišče pred nepravične in ne pred svete?
Ali ne veste, da bodo svetniki sodili svetu?
Tukaj se to govori že 2000 let.
\„Ali ne veste, da bodo svetniki sodili svetu?\“
\„In če svet sodi po vas“, tukaj postane jasno, kdo so svetniki, to ni papež ali tako, ali razumete?
To so ljudje, to ste vi, „če svet sodi po vas, ali niste vredni, da sodite o najmanjših vprašanjih?“
Ali ne veste, da bo zdaj še bolj strmo: \\Ali ne veste, da bomo sodili angelom, koliko bolj zadevam tega življenja?
Mimogrede, isto je v Svetem pismu zapisano že na koncu prvega in zadnjega Razodetja:
V 1 Mz 1,26 Bog na splošno govori o pravičnem človeku: „in vladali bodo.“
In ko vidite pogovor, ki ga je imel Bog s Kajnom:
Rekel je: Če delaš prav, boš povišan; če ne, vladaj nad grehom (poosebljenim), dobesedno v izvirnem besedilu.
To pomeni vladati nad hudičem. V Raz 20,5 Bog pravi in vladali bodo.
Vidite: vladali bodo - prvo razodetje - in vladali bodo - zadnje razodetje v Svetem pismu.
Razodetje 18,20 je še natančneje opredeljeno, kako in na kakšen način bo ta moč sodbe uporabljena
proti vsem hudobnim morilskim svetovnim vladarjem:
Raz 18, 20, zdaj bodite še posebej pozorni, zdaj se počasi lotevamo dela:
"Veselite se je, nebesa, svetniki, apostoli in preroki!
Ker je Bog nad njo izvršil VAŠO sodbo.“
V kontekstu govori prav o našem času, o babilonski zmešnjavi, ko pade Babilon, o tej dobi zmešnjave.
In ne pravi, kot je napačno prevedeno v naših Biblijah: Bog je izvršil sodbo za vas.
To izvira iz napačnega nauka, da mora Bog narediti vse za nas.
Ne, piše: Bog je nad njimi izvršil SVOJO sodbo.
Z drugimi besedami, Bog uresničuje to, kar gre skozi nas.
To je počel vedno, tudi v Stari zavezi.
Vsako zmago Izraela je Bog storil po Izraelu, sredi Izraela, in nič drugače ni danes.
Torej že na prvi strani Svetega pisma piše, že na prvi strani je Bog jasno povedal, da je postavil
človeka, da obračuna s staro kačo, ki je hudič in satan:
Sovraštvo med ženskim semenom, človekom kot celoto in hudičem.
„Razbil ti bo glavo...“, piše v Prvi Mojzesovi knjigi 3,15.
Toda stoiški in epikurejski lažni učitelji niso izkrivili le te naše božanske usode.
Tudi razlago 2. Petrovega pisma so spremenili tako, da že 2000 let razglašamo, da je ta svet brezupno
obsojen na Antikrista in da ga je treba sežgati v ognju.
Da, pravim, da smo s pasivno ležernostjo dopustili, da ta svet, ki ga je zasužnjil hudič, na koncu celo zgori v
ognju, in to je povzeta drža takratnih stoikov in epikurejcev.
Učili so točno to: svet mora goreti, izvira iz tega vogala.
Vendar v izvirnih svetopisemskih besedilih ne najdemo ničesar podobnega.
Tudi če v svojem Svetem pismu berete tako, je v izvirnem besedilu zapisano drugače. Tam piše ravno nasprotno.
V novi Interlinearni analizi I-VO je vse jasno, vsaka beseda je tam dokazana s celotnim kontekstom.
Prosim, preučite moj novi prevod Svetega pisma iz grščine in tudi moj Mednarodni svet za drugi prihod Kristusov
drugi prihod po nas, ki sem ga organiziral že leta 2009.
Sedaj pa vam bom predstavil primer tega novega prevoda Judovega pisma 14 in 15.
Tukaj je opisana naša celotna služba, ki jo bomo opravljali, ko bo Jezus, to je Bog po nas, dosegel
svojo polno rast in pritegnil ta svet v svojo sodbo.
Saj je Bog sam tisti, ki v nas izvršuje to sodbo, in ne bojujemo se s človeškim orožjem, ampak samo z
ustvarjalno besedo, z ustvarjalno močjo iz Božjega duha.
Zdaj pa k temu na novo prevedenemu besedilu Jude 14-16:
"To je prerokoval tudi sedmi po Adamu, Enoh, ko je zapisal:
Tam, tukaj! Gospod je prišel sam v svojih svetih miriadah, da bi v vseh in v vsem ločil do dna in da bi vsako dušo ovrgel z dokazi
iz preiskav; pregledal bo vse njihove kovaške podvige brezbožne nereligioznosti, s katerimi so svetoskrunsko žalili Boga;
pregledal bo tudi vse neusmiljeno ostre izjave, ki so jih grešni prestopniki, brezbožni delavci
krivice, v pokroviteljski obliki žlobudrali proti njemu.
To so odvratni razgrajači, obtoževalci usode, ki jih na pohod silijo njihovi lastni vzkipljivi instinkti poželenja; še
več, njihova usta zaradi lastne koristi govorijo pretirano pompozne, empatično pohvalne, družbeno zamaskirane stvari!“
Vidite, da nas Bog ni zapustil, ampak smo ga zapustili mi!
Zdaj pa je prišel čas, da se obrnemo nazaj k Njemu in končno dovolimo Bogu, da deluje skozi nas. Ali to vidite?
V skupini OCG to dopuščamo že desetletja.
Zrasli smo v organizem, ki to napovedano sodbo že izvaja skozi sebe.
Pisano je namreč, da bo Jezus ob svojem povratku prek nas udaril nasilneža - s palico svojih ust in z dihom
svojih ustnic bo premagal brezbožnika, tako je zapisano.
Toda glejte: Mi smo njegov dih, ti, jaz, to je to, kar smo pri razsvetljevanju ljudi.
In tako se je razvila služba Kla.TV, AZK, pred tem pa tudi služba OCG - z razkrivanjem luciferijanskih bodočih svetovnih
vladarjev, vse do dna -, kot je tu zapisano, da, točno tako.
In tega ne počnemo samo od takrat, ko smo to prebrali, saj veste.
Kajti le zaradi Božjega dejavnega delovanja po nas smo razumeli in odkrili vse te pomembne
povezave v izvirnih besedilih, ali razumete?
In kot prebujeni borci za pravičnost dovolimo Bogu, da ponovno pride skozi nas. Za to gre.
Tudi Bog se želi prikazati v vas, želi se prikazati v vseh vas v vsej svoji popolnosti, v svojih popolnostih
in v vedno večji obnovitveni duhovni moči v vas in po vas, da bi obnovil ta zlomljeni svet.
Ta proces obnove je povsod v človeštvu gnil, odkar ga razglašamo, živimo in smo.
Svet namreč tega Božjega delovanja po nas nikakor ni prezrl.
Že desetletja smo mednarodno preganjani.
Enako kot v času starega Rima. Ponavlja se, ali razumete?
Posledica tega je bilo na stotine najhujših napadov največjih mainstream medijev.
Vendar smo se le še bolj in bolj vzpenjali.
Zakaj? Ker vemo, da je to naš program.
Ne čakamo, da bo Jezus iz nebes naredil nekaj za nas, ampak pričakujemo, da bo Božja moč v nas in po nas
prodrla toliko bolj, kolikor večja je naša šibkost.
To je staro načelo, kot nas uči celotno Sveto pismo.
Toda Bog se je vsem tem napadom na nas samo smejal - tako kot je zapisano v drugem psalmu.
In danes se dogaja, da celo največje tiskovne agencije, pa tudi Svetovni gospodarski forum (WEF) in najmočnejši množični
mediji omahujejo pred vsemi svobodnimi preiskovalci, ki so se prebudili, trepetajo pred njimi in gredo proti svojemu propadu.
Zakaj? Ker so zaradi tega razkritja do tal izgubili svojo verodostojnost.
In po Bogu v vseh teh ljudeh, saj je Bog po nas, po Kristusu po nas, razkril te zločine do
dna in jih bo razkril do konca. To je program.
Trenutno razkriva kroge bratov lože iz visoke stopnje satanističnega prostozidarstva in jih vleče
na svetlo. Na tem področju se trenutno nahajamo.
Ne bo se ustavil, dokler ne bo prišlo do velike spremembe na svetu.
V to moramo verjeti in to razumeti, zato si moramo v teh dneh to privoščiti.
Vidite, rimski imperij, ki je od renesanse skupaj z lažnim Izraelom tam spodaj vstal iz
navidezne smrti, se zdaj razkriva v Božji luči.
Ta svet bodo prizadele velike sodbe, verjemite v to.
Toda mi, pravim, vsi sveti in pravični združeni, ki prebivamo in smo na tej zemlji, smo namenjeni temu, da
dovolimo Bogu, da v nas vstane v popolni slavi, dokler ves svet ne vstopi v spreobrnjenje.
To je naša naloga. Celotno stvarstvo nas čaka.
V skladu z božanskim načrtom odrešenja je vsem pravičnim na zemlji obljubljena tudi oblast za
vsaj 1000 let, ko bodo obnovili celotno stvarstvo.
Če povzamem, lahko rečem le: zato je potrebna osebna odgovornost.
Ti procesi se lahko končajo le, ko se vrnemo k svoji odgovornosti, svoji poklicanosti in svojemu nebeškemu položaju.
Kot skupina OCG že desetletja hodimo po tej poti.
Resnično vas želim povabiti, da se nam danes pridružite na tem potovanju.
Ne mislim, da se morate vsi pridružiti naši organizaciji, vendar vas prosim, da z nami stopite na isto
pot! Skupaj z vami želimo delati in postati učinkoviti.
In rad bi vam ponudil prvi, morda neposreden način, da začnete, kajti vsako jutro med 6:00 in 6:15, torej v
tej četrturni uri, nas na tisoče hkrati po vsem svetu ustvarjalno govori - pravimo jim mantre.
Ne zamerite se tej besedi. To je zato, ker ob teh priložnostih skupaj molimo iste kratke molitve, ustvarjalne molitve.
Naj vam navedem primer takšne ustvarjalne molitve:
\„Vsa resnica v vseh se zdaj združuje, vsa prevara prevarantov je razbita!\“
Prvih pet minut dneva vsi skupaj molimo isto stvar, vsak na svojem mestu.
<br\"Vsa resnica v vsem se zdaj združuje, vsa prevara prevarantov je razbita!\"
To je ustvarjalna beseda! Božji meč!
Ali pa druga mantra, ki jo bomo molili na drug dan:
\"Zlorabe oblasti zdaj prihajajo na dan, goljufi so razkriti.\"
Vidiš, to je ustvarjalni ukaz!
In ker damo ukaz, nato pa se vrnemo k delu in opravimo detektivsko delo, se zgodi prav to!
\"Zloraba moči, zdaj prihaja na dan\", pa naj bo to na WEF, v ZN, v NASA, kar hočete, vzemite, kar
hočete, zdaj prihaja na dan.\"... goljufi so razkriti.\"
\"Moč prihaja iz šibkosti\", še ena mantra, \"... preboj prihaja skozi nas!
\"Moč prihaja iz šibkosti, preboj gre skozi nas.\"
Ali pa drugo, kjer vsi skupaj molimo:
\"Nebesa prihajajo, da bi raztrgala, kot je po nas ukazal Gospod, odnesite hudiča s seboj, po
Božji besedi ga trdno priklenite na verige!\"
Vidite, na koncu gre za to.
Naša naloga je, da oblikujemo verigo, ki bo zvezala hudičeve sile po vsem svetu, Kristus pa bo prišel po nas.
Kot strela od vzhoda do zahoda, vsi hkrati, skupaj izgovarjamo isto molitev, iste zapovedi.
Hudič prihaja v verigah, tisoč let mora biti zaprt v ječi, da ne bo mogel več skušati narodov.
Ustrezno ustvarjalno besedo za vsak dan v mesecu boste našli spodaj v besedilu oddaje, ki jo vsi
razglasimo istočasno med 06:00 in 06:05 zjutraj.
In preprosto pravim: izkusite to moč, ko se sinergizira v prvih petih minutah, to je preprosto neverjetno!
Če vas to še bolj pritegne, vam bomo z veseljem posredovali kodo za prenos naše celotne brošure Močna molitev, kot jo imenujem.
Tam boste našli tudi tridimenzionalna, kot jim pravim, apostolska besedila, molitve in zdravilne oznanila, ki
jih skupaj materializiramo v drugi in tretji petminutnici.
Lahko vam obljubim, da boste odkrili svetovno novost.
Vidite, da se nov svet začne doma, s tem bi rad zaključil.
To pomeni, da vas ali drugih ne učimo tistega, česar sami ne počnemo.
Vse se začne pri nas osebno v najmanjših podrobnostih, to je pomembno.
Celotna preusmeritev se mora začeti v lastnem srcu in nato dobiti kolektivno razsežnost
- Pavel jo imenuje polna božanska veličina.
Vse, kar počnemo, počnemo brez sebičnih ali koristoljubnih interesov.
To pomeni, da vse, kar počnemo, počnemo brez plačila in prostovoljno. Kajti novi svet je brez denarja.
Hvala za vašo pozornost in lep pozdrav iz Švice!
Bodite v objemu, veselim se našega skupnega vzpona, saj smo skupaj ta novi svet!
Sem Ivo Sasek, ki že 47 let stoji pred Bogom.