Što UN, WHO, EU i WEF trenutno smatraju najvećom prijetnjom?
Ispravno: U dezinformacijama.
S tim se mora hitno boriti. Sredinom studenog 2023. francuski je Senat razmotrio prijedlog zakona protiv dezinformacija.
Shodno tome, pojedinci koji kritiziraju farmaceutsku industriju suočavaju se s visokim novčanim kaznama i zatvorskim kaznama.
Svatko tko se usudi kritizirati vladine medicinske narative može doći u sukob s ovim zakonom.
Parlamentarna skupina CDU/CSU u njemačkom Bundestagu zauzela je isti stav sredinom prosinca 2023.
Podnijela je prijedlog pod naslovom: "Za transparentne pregovore o sporazumu o pandemijama
WHO-a – Protiv dezinformacija i teorija zavjere".
Na godišnjem sastanku WEF-a u Davosu sredinom siječnja 2024. godine, borbi protiv
dezinformacija također je pridana najviša prioritet.
Zašto?
Od proglašenja pandemije koronavirusa,
Povjerenje javnosti u politiku, medije i zdravstvene vlasti značajno je opalo.
Mnogi ljudi pate od nuspojava cjepiva.
Također postoji značajan višak smrtnosti među mlađim ljudima.
Ipak, oglašavanje cijepljenja protiv bolesti COVID-19 nastavlja se kao da se ništa nije dogodilo.
Savezni centar za zdravstveno obrazovanje, na primjer, i dalje tvrdi da je cijepljenje
protiv bolesti COVID-19 učinkovito i sigurno.
Iako su bezbrojni glasovi žrtava cjepiva, liječnika, statističara, razvijatelja cjepiva, patologa itd. odavno dokazali suprotno.
Kakva je to sprdnja za sve žrtve koje su ostale s teškim ozljedama.
Potiskivanje upravo tih disidentskih glasova je cilj borbe protiv navodne "dezinformacije".
Pozivi da se poduzmu pravne mjere samo protiv zločina povezanih s koronavirusom postaju sve glasniji.
Ispod možete vidjeti pogrebnicu Marlies Spuhler iz južne Njemačke.
Gospođa Spuhler izvještava o svojim iskustvima od početka pandemije koronavirusa. Ona svjedoči:
Sve se promijenilo od 2021.
i zaključuje: "Naši političari ne mogu izbjeći ovu odgovornost."
Ne, mislim da ih sada treba dovesti pred sud.
Ono što rade je, po mom mišljenju, masovno ubojstvo!
Pogledajte ovdje nešto skraćeni intervju Sörena Schumanna s pogrebnicom Marlies Spuhler.
Širite ove informacije u vremenima sve veće cenzure i pomozite neocenzuriranim vijestima da se probiju!
Dobrodošli na današnji intervju. Zovem se Sören Schumann i danas intervjuiram Marlies Spuhler.
I da, govorimo o onome što je doživjela tijekom posljednje tri ili četiri godine.
Marlies je pogrebnica.
ili da, u pogrebnom poduzeću
I to je prilično uzbudljivo, jer možete vidjeti, recimo, na prvoj crti, koliko ljudi umire i možda od čega.
Smatram to vrlo, vrlo uzbudljivim što ovdje mogu podijeliti njezinu perspektivu, njezina iskustva i njezine avanture s vama.
I da, Marlies, želiš li reći još nešto o sebi i svom radu?
I također, kako ste se suočili s tim problemima?
Da, to je točno: Da, ja sam Marlies Spuhler, to je točno, imam 42 godine.
Moj suprug i ja smo 2007. godine osnovali ekološki stolarski poduhvat s pogrebnim uslugama.
I tako sam se uključio.
Moj suprug je majstor stolar, a ja sam majstorica pogrebnica.
Upravo tako. I da, od tada vodimo naš mali obiteljski posao.
Od 2007., dakle otprilike 16 godina.
Upravo tako, da.
Dakle, već imate prilično puno iskustva.
Možeš vidjeti što se događa vani po tome koliko toga moraš obaviti.
Da, apsolutno.
I kako je kod vas sve počelo?
Koja su bila vaša prva iskustva ili susreti s ovom planiranom pandemijom, kako je moramo nazvati?
Koja su bila tvoja prva iskustva s njim?
Da, o svemu smo saznali iz vijesti, baš kao i svi ostali.
Imajte na umu da na početku uopće nemamo ništa za preminule.
Zapravo, u 2020. godini umrlo je manje ljudi nego prethodne godine ili u godinama prije toga.
Dakle, bila je to više sumorna godina.
Da, iako je službeno bilo krajem 2019., već je bilo započelo.
Pa su rekli: "Hej, sada je stvarno loše!"
Upravo tako.
I rekli ste da ste 2020. godine, takoreći, imali malo manje posla.
Upravo tako, da.
Imali smo, pa, broj smrtnih slučajeva varira svake godine.
I mi smo ovdje u selu s oko 8.000 do 9.000 stanovnika.
I kažu da – barem je to bio slučaj prije 2019. – jedan posto stanovništva umire svake godine.
To vam otprilike daje stopu smrtnosti.
I jednostavno je bilo tako da,
i dijelimo prostor s drugim pogrebnikom koji je tu duže od nas.
A 2019. godine, mislim da smo imali 45 ili 46 pogreba.
To je puno za malog pogrebnika poput nas.
A sljedeće godine, 2020., imali smo samo 35.
Pa, to stvarno nije puno.
I bila je to mirna godina.
Dakle, također biste se mogli pobrinuti za mnogo osobnih stvari.
Upravo tako. I da, jednostavno se nije poklapalo s onim što govore na televiziji.
Uvijek sam mislio: Da, gdje su oni?
Gdje su svi?
I u jednom je trenutku jednostavno bilo tako da je u bolnicama uvijek pisalo 'preminuli s C'.
Upravo tako. To je uvijek bilo navedeno na smrtovnici.
I u jednom trenutku smo shvatili da je to slučaj samo u bolnicama.
S kućnim kolekcijama to uopće nismo imali.
A tu je još jedan pogrebnik u našem kraju koji je također na visini zadatka.
I od tada razgovaramo telefonom, ili smo na početku razgovarali gotovo svaki dan, da, i jednostavno smo
razmjenjivali te zanimljivosti koje su nam privukle pažnju.
Prvo, pitanje smrtnih listova u bolnici.
Mislimo da je to također bio prioritet. Bilo je samo malo više novca, da.
Ako tako piše, takoreći.
Upravo tako, da, ne za nas, nego za bolnicu.
Upravo tako, i da, jednostavno nije bilo kod kuće.
Ljudi su tamo umirali na potpuno normalan način.
I to su bile prve stvari koje su nam privukle pažnju i učinile nas sumnjičavima.
I to nisi učinio sam, nego u dogovoru s kolegama.
Upravo tako. I oni su napravili slična zapažanja.
I to su primijetili, da. Točno.
U redu.
I tako, 2019., samo da stavimo u kontekst, bila je normalna godina, 2020. također je imala vrlo malo toga
za ponuditi, iako je vrlo ozbiljna zdravstvena kriza navodno već bila dobro napredovala.
I onda je sljedeće poglavlje vjerojatno počelo 2021., zar ne?
Tada smo to zaista primijetili.
Ovo je zapravo počelo krajem 2020.
Tijekom godina sam pogriješio kod "Fakten Frieden Freiheit" (Činjenice, mir, sloboda),
Ponekad je lako zbuniti se.
Da, točno, počeli su s cijepljenjem krajem 2020.
I ostalo je samo tri, četiri, pet dana do kraja godine.
Ne sjećam se koliko puta smo posjetili domove za starije osobe.
Dakle, samo u domovima za starije osobe, a ne kod kuće uopće.
Ali nismo nužno mislili da bi to mogla biti injekcija.
Upravo tako. I da, tako je bilo.
A u siječnju i veljači bilo je stvarno intenzivno.
Imala sam još jednu pripravnicu koja je zapravo bila liječnica palijativne skrbi, ali je željela promijeniti
karijeru jer je u svojoj bolnici doživjela neke čudne stvari.
A onda sam rekao: "Ali još ne znam koliko ćemo imati smrtnih slučajeva. Nikad se ne može unaprijed znati."
I tada mi je to stvarno sjelo. I bila sam tako sretna što je bila tu. Jer je već bila starija i imala je vozačku dozvolu. U
početku je sa mnom išla kod vlasti. A onda je počela sama voziti.
Produljila je svoju praksu kako bi mi mogla pomagati.
Rekla je da neće napustiti praksu dok ne završimo obradu svih njih, jer ih je bilo toliko mnogo.
I zaista je bilo osam ili devet smrtnih slučajeva na početku godine, tog tjedna.
To je bilo stvarno intenzivno.
To je bilo zaista neobično.
Nikada to prije nismo imali.
Već smo imali četiri ili pet tjedno, ali ne osam ili devet.
To je stvarno bilo točno, stvarno si morao paziti da ništa ne zaboraviš i sve precizno dokumentirati.
Jedva si mogao držati korak, da tako kažem.
Upravo tako, da. To je bilo zaista uzbudljivo.
A onda je proljeće bilo jednostavno tiho.
Gdje obično umiru ljudi, bilo je jednostavno tiho.
Više se ništa nije događalo, da.
Sada je proljeće 2021., zar ne?
Upravo tako.
Odjednom je sve utihnulo.
Bilo je vrlo, vrlo malo.
Jedan, dva, tako malo.
Mislim da smo imali tri tjedna zaredom u kojima nismo imali apsolutno ništa.
I to je onda zaista neobično.
A mi samo mislimo da su oni s prethodno postojećim stanjima, stariji i oni koji bi inače umrli
tijekom tog razdoblja, jednostavno preminuli ranije, da.
Kroz injekciju.
I da, kad je liječenje započelo za one s prethodno postojećim stanjima, ponovno smo to primijetili.
Jer smo tada doživjeli sve nekarakteristične smrti.
Samo ležim mrtav u krevetu, da.
Srčani zastoj, dakle.
Da, samo stvarno čudne stvari.
Također smo imali smrtne slučajeve.
Smatrao sam to prilično jezivim.
Stvarno su krvarili iz svake pore, da.
To nije bilo lijepo.
Nismo to imali ni jednom u 16 godina.
Dakle, samo neobične stvari koje su se dogodile i prije nisu bile tamo.
Kada zapravo počinje posao pogrebnika?
Dakle, prijavljena je smrt. Zatim vjerojatno postoje neke druge stvari koje treba razjasniti.
A kada ti nastupaš?
Pa, ovisi o tome gdje osoba umre.
U bolnici liječnik izdaje potvrdu o smrti.
A ako umreš kod kuće, moraš pozvati liječnika kući.
Neki opći liječnici daju svoje telefonske brojeve, a onda oni dolaze.
Ili, tijekom zatvaranja radnog vremena liječničkih ordinacija, nazovete dežurnu službu. I
oni će vam u nekom trenutku poslati liječnika.
Pod uvjetom da je dežurna služba dostupna.
Ne znam hoće li biti novo rješenje. Jer se naša dežurna služba smanjuje.
U redu.
Da, nije baš lijepo.
Da.
Upravo. I da, kad je liječnik bio tamo
i ako u smrtovnici ne stoji: "Uzrok smrti nepoznat", onda smijemo doći.
U redu. I to je otprilike kada, da gledatelji imaju predstavu?
Razgovarat ćemo o tome s rođacima.
Preminuli može ostati kod kuće do 36 sati.
Ah, u redu.
Jer ga mnoge obitelji također koriste da se oproste.
Nakon toga će se promjene ionako dogoditi.
I oni ne žele nužno vidjeti otvoreni lijes.
To je razumljivo. U redu je.
Kod kuće je drugačija atmosfera.
Međutim, također su nam rekli da dođemo odmah.
Bilo da je tri sata ujutro ili bilo koje drugo vrijeme, također je dostupno.
Ali prilično rjeđe.
Većina ljudi zapravo čeka do jutra prije nego što nazovu.
Da, ali to znači da ste rekli da ste također primijetili jasne razlike. U stanju u kojem ste pronašli preminulog.
Da, to smo već nekoliko puta doživjeli, bilo je tako potpuno neobično.
sve to krvarenje
Od kraja 2020. ili početka 2021., tako reći.
To je bilo 2021. godine.
Isto će vrijediti i u (godini) 2022.
To je ono što smo manje-više iskusili tijekom posljednje dvije godine, ili bolje rečeno već tri godine. Da.
A ono što i dalje primjećujemo jest da ponekad, kada posjećujemo kuće žalosti,
Već sam se posavjetovao s drugim pogrebnicima koji doživljavaju isto.
Ponekad posjećujemo kuće žalosti, gdje se osjećamo
kao da preminuli ili uopće nemaju nikakvu krutost mišića ili ona vrlo brzo nestaje i odmah započinje raspadanje.
Samo moraš biti pažljiv pri rasporedu tijela.
Naravno, to se više ne može jamčiti onoliko dugo koliko je nekada bilo.
Koliko obično traje rigor mortis?
Zapravo, četrdeset osam sati.
Obično se čuvaju na 5 stupnjeva, pokojnici.
Onda je to definitivno dva dana.
A sada je mnogo kraće. To znači
To bi također moglo biti zbog injekcija genske terapije koje su korištene, a koje su, da tako kažemo, mogle uzrokovati promjenu.
Pa, također smo u kontaktu s grupom liječnika i drugih ljudi.
A ima i onih koji puno rade s mikroskopom tamnog polja.
Zapravo to mogu preporučiti svima.
Ako znate naturopata ili nekoga tko radi s mikroskopijom tamnog polja, neka to učine.
To je vrlo zanimljivo.
I mi smo to učinili.
I bili smo šokirani kad smo otkrili koliko je naša krv bila puna teških metala.
A sada smo se cijelo vrijeme detoksicirali, redovito uzimali vitamine i tako dalje.
I mi smo zaista puno bolje nego prije.
Upravo tako. I da, oni su definitivno već proveli razne testove, sa svojom krvlju, s različitim serijama i tako dalje.
I također su primijetili izuzetno brzo pogoršanje krvi.
I to, naravno, podudara se s opažanjem koje smo napravili.
Dakle, oni to objašnjavaju na takav način da je u redu da tako bude.
Da.
Mislim da bi također bilo zanimljivo da u ovom zanimanju radite već otprilike 16 godina.
I onda je, da tako kažemo, bilo jedna ili dvije pandemije koje su protutnjale zemljom. Svinska gripa, ptičja gripa i tako dalje.
gdje su predstavljeni slični scenariji. Kako ste reagirali kad je to zapravo počelo, prije otprilike tri ili četiri godine?
Koja si osjećanja imao u tom trenutku? Ili si već imao određene intuicije o tome što bi to moglo biti?
Pa, od samog početka mi se činilo čudnim. Samo način na koji je to bilo prikazano na televiziji.
Također smo o tome čuli na vijestima. I to je uvijek bilo vrijeme naše večere.
Dakle, mi smo zapravo uvijek gledali vijesti dok smo jeli.
Možda nije najbolja ideja.
Ne.
Prestali smo to raditi davno.
Da, i doista smo na početku imali nelagodu, jer nismo znali što očekivati.
Ali je brzo splasnulo, jednostavno zbog iskustava koja smo stekli u našem zanimanju.
Vidjeli smo da su bolnice očito samo htjele zaraditi, jer se to tamo dogodilo. I, začudo, nitko nije umro kod kuće.
A pandemije prije toga, ili naš okrug nikada nije bio pogođen.
Da, pa, tamo također nije bilo ničega.
Mislim da su to bili eksperimenti koji su pošli po zlu, ne znam.
Sada jednostavno nisu uspjeli to provesti. Ne znam.
Da, za nas je definitivno počelo tek kad je injekcija počela.
Prije toga je sve bilo mirno, normalno.
Ponekad je bilo više, ponekad manje.
Da.
Također je vrlo zanimljivo da ste već dva puta rekli da u početku niste ništa primijetili i da je, takoreći, samo
bolničkim smrtima stavljen taj pečat. Uz pretpostavku, koja je prisutna, da iza toga stoje i financijski interesi.
Ne bi to bila prva prilika, da tako kažemo.
Čuli smo od obitelji, ne želim imenovati, ali njima su zapravo nudili novac nadležni i
liječnici ako pristanu da se Covid unese u evidenciju.
Samo smatram da je to stvarno šokantno.
Mislim da je to ovdje već kazneno djelo.
Gdje bi se netko zapravo morao uputiti?
To jest, da, manipulacija, nudi ljudima novac.
Mogao bih zamisliti da bi to mnogi ljudi prihvatili, ako ionako nemaš nikakve ušteđevine, možda.
Stvarno mislim da je skandalozno što nitko nije ništa rekao, nitko nije poduzeo nikakve mjere protiv toga.
Da, ovaj, recimo, taj okvir se često tumači na koji god način odgovara,
Dakle, ili gdje postoje određeni interesi ili određene prednosti za osobu koja to radi.
Na primjer, ako je netko sada primio takvu injekciju genske terapije i možda pretrpio određenu štetu, vrlo je
teško postići da se to prizna jer, naravno, nitko zapravo nije zainteresiran za preuzimanje odgovornosti za to.
Ili bi se liječnik tada također mogao osjećati odgovornim za to.
S druge strane, ako mogu, takoreći, nakon smrti ljude etiketirati koronavirusom i na tome zaraditi,
onda će se naravno neki ljudi potruditi iskoristiti to.
A ono što je već postalo vrlo jasno jest da je na početku, iako je bila ogromna zdravstvena kriza, umrlo manje ljudi.
Barem više ne.
A onda, s tim velikim lijekom koji je hvaljen i proveden kroz vrlo poseban postupak odobrenja, gdje su, da tako kažemo, već
sve alarmne zvona zvonile, broj smrtnih slučajeva je porastao.
To je paradoksalno, jer bi trebalo štititi ili pomagati.
Zapravo smo imali slučaj u kojem je doslovno pisalo: "preminuo na C".
A čovjek je 14 dana nakon treće cijepljenja, pa mora, da tako kažemo, ići treći put – i da, potom je umro, a već
je imao više od 80 godina. Dakle, stvarno je bio bolestan, testirao se pozitivno i potom je od toga umro.
I to je bio jedini koji smo tamo imali s "an C", da, kao razlog.
Zapravo ne moraju to napisati.
To je dovoljno ako označe potvrdni okvir za zarazne.
Ali ovdje se to jednostavno nije radilo.
Čini se da je ovdje važnost pridavana uvijek navoditi što je to.
Da. Ne znam. Da.
Vrlo uzbudljivo.
Dakle, govorite o liječnicima koji, da tako kažemo, odlaze u domove preminulih. Da, to je točno.
U redu.
Ali je čovjek tada također bio u bolnici.
Još je bio na ventilatoru i tako dalje. Jednostavno nije preživio.
Da.
A što ste primijetili u društvenoj sferi?
Mislim, vjerojatno ste u kontaktu s obiteljima, s onima koji su pogođeni.
Sigurno ćeš tamo naučiti nekoliko stvari.
Dakle, prije je bilo ovako: imali smo smrti. Željeli su vidjeti dokaz od mene.
I do have proof of immunity. We had that done.
Zapravo smo imali koronavirus na početku 2020., samo to nismo znali.
Godinu i pol kasnije to nam je potvrdio krvni test koji smo obavili.
i zatim je dobio ovu potvrdu o imunitetu putem "Dokaza razuma" .
U mnogim slučajevima to je također bilo prepoznato.
Još uvijek testiram i tako dalje.
Uvijek smo to radili kao mjeru opreza prije posjeta kupcima, kako bi se osjećali sigurnima ako bi to željeli vidjeti.
Imamo poruku i to je to.
Upravo tako. Dakle, to je bila jedna stvar.
Moram reći da smo u ovoj kampanji primijetili da se ta podjela koja pogađa društvo, a koja se odigravala za
stolom redovnih gostiju ili za obiteljskim stolom, također odražavala i na obitelji u žalosti.
Zatim su se pojavile optužbe poput: "… jer nije bio cijepljen, umro je. Krivi ste vi jer nijedan od vas nije cijepljen."
A onda članovi obitelji također nisu prisustvovali pogrebu.
I zapravo sam sve to smatrao vrlo nesretnim.
Kako je ova tema odjednom nekako počela pratiti sve.
Jedino što je bilo važno bilo je to jesi li cijepljen ili ne.
Tako čudno govorim sada jer bi ljudi ovdje pokušali malo zaobići cenzuru.
Da. Da i dalje razumiješ na što mislim.
Upravo tako. I mislim da je to stvarno šteta, jer se to još uvijek može osjetiti.
Ljudi nekako više ne mogu naći način da se slažu, pa kad dođe do podjele nasljedstva, mogu završiti jedni drugima na grkljanima.
Primijetili smo to u više navrata.
Tek sada, to je već bilo prije.
Gdje se ljude, kad god je to moguće, isključuje s pogreba, tako da čak ni ne saznaju da je netko umro.
Ali ako netko izgubi majku ili oca, onda moram reći.
Pa, ja ga neću nazvati, ali ako on nazove mene i pita, reći ću da, naravno.
Ne mogu reći: ne smijem ništa reći jer medicinska sestra ne želi da to kažem ili nešto slično.
Zapravo smatram da je to najgora stvar od svih.
Dakle, i vi ste primijetili ove promjene? Da ste na početku možda bili čak i oštro kritizirani ili da su
ljudi govorili: Hej, da, ovaj je virus tako strašan.
I bojali smo se toga, i da su se možda stvari malo promijenile, da je možda i zbog injekcije umrlo ljudi.
Sad to imamo.
Ljudi mi se ne obraćaju izravno tijekom savjetovanja u vezi s tugovanjem, ali obično kad imamo drugi ili treći kontakt.
Dakle, savjetovanje o žalovanju je u suštini prvo savjetovanje?
Početni kontakt, da tako kažem, da.
Dakle, ne prvi kontakt, nego da, upravo prvi razgovor koji imate, u kojem razgovarate o svemu, koliko god možete.
Uvijek moraš uzeti u obzir u kakvoj su situaciji sada rodbina.
Možeš li s njima već razgovarati o svemu?
Uvijek tamo ostavim blok s papirom na kojem je napisano nekoliko stvari, da imaju o čemu razmišljati.
To su aranžmani, pogrebne usluge i slično.
Upravo tako. I zato me još ne bi oslovili.
Ali često mi se događalo da kad tamo dođem drugi ili treći put, oni kažu: "Oh, gospođo Spuhler."
A onda ili znaju za moje videozapise, moje intervjue. Zatim mi o tome govore izravno i kažu da
misle kako je sjajno što se usuđujem govoriti istinu.
A onda mi reci što misliš.
Često čujem ljude kako kažu: "Da se moja supruga nije cijepila, još bi bila živa."
Ili: "Od drugog puta se mama osjeća sve gore."
Ili: "Od trećeg puta je s tatom bilo predvidljivo."
Pa, sada to sve češće čujem.
A osobito kod sredovječnih, recimo, koje je teško procijeniti, svi će biti između 40 i 60. Sada to primjećuju.
I oni također kažu sasvim jasno: "Pa, mi – nikad više."
A onda čujete koliko ima obitelji u kojima cijela obitelj uopće nije (cijepljena).
Dakle, to je još jedna stvar.
Ili zapravo u svakoj obitelji postoji netko tko je to doista izveo i rekao: "Nećeš me uhvatiti!"
Dakle, ima ih više nego što bi se moglo pomisliti.
Čak i ako nam kažu da je stopa cijepljenja ovako visoka ili onako visoka, ne vjerujem u to.
Pa mislim da nas je više.
Na početku se jednostavno nismo poznavali.
I mi smo se osjećali prilično usamljeno.
Također smo pomislili: o, Bože, jesmo li sada ovdje jedini?
Svi smo vas pokušali upozoriti na početku.
Imali smo iskustva s tim početkom siječnja i u veljači.
I rekli smo: "Hej, dečki, nemojte tamo ići. Mnogi od nas umiru."
Dakle, čak i uz to i uz činjenice... – vidjeli smo to.
Gdje su bili svi, žrtve koronavirusa?
Tamo nije bilo nijednog.
Više nije bilo moguće uvjeriti ih činjenicama.
Na kraju su čak i zahtijevali odobrenje za svu tu prljavštinu.
Bili su tako sretni
kao lijek, kao čudesni lijek, zapravo
I jednostavno mislim da je šteta što toliko ljudi više ne dovodi ovo u pitanje.
Kamo je nestala svijest o zdravlju?
Imamo ekološki prihvatljivu stolarsku radionicu. Većina naših kupaca ili je ekološki osviještena ili veganska ili što god.
Žive iz temelja zdrav način života.
Mi premazujemo ormariće prirodnim uljem.
Ali zbog sve te prljavštine trče liječniku.
Ne razumijemo to.
To će pojesti.
Kad je riječ o hrani, paze da nije bila tretirana pesticidima ni pod kojim okolnostima.
Dopuštaju si da se podvrgnu genetskoj terapiji...
Nemam pojma.
Pa, to je nešto što mi zapravo nikada nismo uspjeli razumjeti.
U mislima ljudi dogodilo se to da su jednostavno napustili kritičko razmišljanje i
slijepo vjeruju u sve što se trenutno događa.
Jesu li svi izgubili intuiciju?
Nije kao da radimo posao koji je toliko sveprisutan.
Stvarno? Ako te pogrebnik upozori, trebao bi to shvatiti ozbiljno.
Nikada nisam razumio zašto ljudi još uvijek...
Kakve su bile reakcije?
Dakle, kad si rekao: "Hej, oni kažu ovo i ono, ali mi smo iskusili upravo suprotno", kako su ljudi reagirali kad si im to rekao?
Da, poslušali su to, i kad ste ih sljedeći put ponovno sreli, oni su već bili (cijepljeni).
Onda se to već dogodilo. Iako si je više-manje prethodno upozorio.
I rekli ste da je sada već djelomično tako da ljudi shvaćaju da možda odluka koju su donijeli
nije bila prava. Da već uspostavljaju određene veze.
Je li možda bilo i razvoja od: U početku uopće ne...
A sada kažeš da ljudi možda uspostavljaju određene veze tamo, možda čak i više puta.
Je li to također bio određeni razvoj tijekom vremena?
Da, apsolutno. Apsolutno.
U početku to nisu vidjeli.
Već smo imali smrtne slučajeve. Postoje i hrabri liječnici.
Zatim zabilježe smrt od treće strane (cijepljenje). A zatim policija također obavi obdukciju.
Je li to slučaj, ako tamo piše, hoće li biti obdukcija?
Da, tada će biti zaplijenjeno. To je neprirodna smrt.
Ako piše smrt injekcijom, onda
Da, neprirodno je. Upravo.
A zatim se obavlja obdukcija, ali je provodi odjel za kriminalističku istragu, odnosno policija.
A slučajno se dogodilo da su u ovom konkretnom slučaju rodbina imala zakazan termin kod liječnika u petak za buster.
Upravo tako. I obdukcija je bila u srijedu.
I onda su samo čekali na rezultat.
I sve što je ispalo bilo je srčani zastoj.
Povezanost nije istražena.
Da, bili su tamo u petak (na cijepljenje) i dobili su svoju sljedeću dozu. Tako je to bilo.
Da, i na početku je bilo više tako, naravno da su vjerovali cijeloj stvari.
A ako biste rekli suprotno, onda "oh well".
Možda ste čuli jedan ili dva razgovora među svojim prijateljima.
Često sam čuo ljude kako kažu: Vjerujem vladi; izabrali su je narod. Da, i ne vjeruju da bi vlada učinila išta loše narodu.
Što želiš? Ne donosiš ništa drugo. Da,
Ne možemo ići protiv liječnika koji su za to i koji cijelu stvar podržavaju.
Nemamo nikakve šanse. Kao pacijent, vjerujete svom liječniku.
Da, i očito su oni nekako još uvijek iznad nas.
Jesu li postojali određeni događaji u kojima su se stvari razvijale u suprotnom smjeru? Ili je to bio postupni proces od
"Da, vjerujem u to i on je definitivno umro od virusa" do "Da, ova genska terapija mogla je... to je vjerojatno uzrok", zar ne?
Kao što sam rekla, zaista gledamo sve što plaća GEZ, više ne gledamo ništa drugo.
Dosljedno to izbjegavamo jer jednostavno ne želimo biti zasuti besmislicama.
Ali možeš primijetiti što se dogodilo kad razgovaraš s ljudima na ulici. Jer oni o tome
uvijek pričaju ili odražavaju ono što su tamo čuli.
I ljudi su također uključeni u dijalog.
A sada, ako netko kaže: "Hej, otad se osjećam tako loše", sljedeća će osoba usuditi reći isto.
I to je također proces.
Upravo si to sada shvatio.
Sve se više ljudi usuđuje javno reći: "Da, nisam zadovoljan time."
Osim toga, iskustva obitelji sa smrtima. Mnoge obitelji pogođene su više puta.
Da, u posljednje dvije godine pokopali su pet članova svoje obitelji.
Ako i sada ne razumiju, ne znam što da kažem.
Ali vjerojatno još uvijek ima onih koji kažu: "Da, u redu."
Ne te.
Gospođa je rekla: "Definitivno nikad više." Tako je i ona čvrsto uvjerena da je to rezultat svega.
Jer to jednostavno ne može biti, da.
I dvoje njezine braće i sestre, oboje još nisu imali 70 godina, da.
Jedan nije 60, drugi nije 70, a oba roditelja su u ranim osamdesetima. Dakle, negdje... Da, osobito kad
govorite o očekivanom životnom vijeku od, ne znam, navodno, da.
I odjednom svi umiru. To ne može biti istina, zar ne?
I oni to sada mogu vidjeti.
Kao što sam rekao, to sve češće čujem.
Da nije bilo moje supruge (koja se cijepila), ona bi još uvijek bila živa, da.
Ili od trećeg, četvrtog, petog, ovisno o tome koliko ih je bilo, sve je krenulo nizbrdo, zar ne?
Iako većina zapravo kaže: od trećeg je sve išlo nizbrdo.
Mislim da, ako sada ideš još češće, to je, naravno, samo moje osobno mišljenje. Što se gore osjećaš.
Hajdemo ponovno razgovarati o vremenskoj crti i brojkama.
Dakle, ukratko.
2020. je bila vrlo tiha, manje nego prije.
Počelo je krajem 2020. Možete vidjeti vremensku vezu s programima injekcija.
U 2021. godini to je definitivno bilo puno više od...
To je bilo sjajno. Oprostite?
Tada je sve stvarno uzletjelo 2021. godine.
2021. je bila zaista uzbudljiva godina.
A što se dogodilo u godinama koje su uslijedile? 2022., 2023.?
Dakle, 2022. je i dalje bila intenzivna.
Do 2022., to jest 2021., 2022., uvijek smo primjećivali korelaciju.
Da. Dakle, otprilike dva tjedna kasnije objava je objavljena. A sada je 2023...
Dakle, dva tjedna nakon termina za injekciju...
Upravo tako, da, upravo tako.
A sada je 2023. čini se da se opet izravnavaju.
Zapravo smo ove godine ponovno zabilježili najveći broj smrtnih slučajeva u proljeće i jesen.
Ipak, moram dodati da su se kod nas stvari zaista ponovno pokrenule 28. rujna ove godine, kada je mnogo ljudi umrlo.
I 18. rujna je opet počelo, zar ne? Ponovno su počeli.
Sve je počelo službenom preporukom, da tako kažem, od ...
Upravo tako, a znamo i od prijatelja, odnosno poznanika koji rade za liječnike, koji su medicinski asistenti
ili nešto slično, i njihovi su rasporedi bili puni. Da,
Ljudi su čekali priliku da osvježe svoje znanje.
I tamo je bilo isto, kao što sam rekao, opet je bilo točno deset dana, baš kao što je za nas počelo.
A ono što je sada upadljivo jest da starija generacija ponovno sustiže.
Onda shvatim da je to bio glavni fokus.
Jer sada imamo mnogo onih u tridesetima, koji su rođeni tridesetih, gdje sada svi... Što na prvi pogled nije neobično.
Stari umiru, to je jednostavno tako, osobito kad imaš devedeset godina.
Molim vas, nemojte ovo krivo shvatiti.
Ali to je jednostavno, kao što sam rekao, upadljivo:
18. (rujan) bio je početak.
28. rujna – tada je sve počelo.
A sada se stvari smiruju.
I vjerojatno možete zaključiti iz stanja preminulog, kao što ste rekli na početku.
Nažalost, to se vidi.
Mnogi od njih također imaju ovo sivo, baš sivo, žućkasto lice.
Dakle, to je neprirodno.
Nije ono kako preminula osoba obično izgleda.
A ostali su također samo žućkasto-kravljeg tona.
Dakle, imamo puno, puno žutih, da.
Žuta, ima li to također veze s jetrom?
U skupini liječnika kojoj pripadamo mnogi su već rekli da se ovaj spike protein obično nakuplja u jetri.
I to bi onda stvorilo ovaj žuti izgled.
Mogu samo ponoviti ono što sam čuo.
Opet sam van svog uma.
To više nije područje moje stručnosti.
Ali i dalje imam opažanje i raspad.
Ova autoliza započinje mnogo ranije.
Prikupljamo mnoge ljude koji su mrtvi tek jedan dan.
I ne možeš ih dirati jer bi im slučajno mogao oguliti kožu ili tako nešto.
I to ne bi trebalo biti tako. Ne nakon samo jednog dana.
I ne dobivaju svi kortizon i kemoterapiju ili nešto slično. To bi bio jedan od razloga.
Ne, umrli su pod normalnim okolnostima, nazvat ću ih normalnim okolnostima.
Ipak, takav je red stvari. To zapravo ne može biti tako. Ne tako često.
Kao što sam rekao, to se oduvijek događalo.
Netko tko je prethodno podvrgnut kemoterapiji tri mjeseca ili duže i umro je kao
posljedica, također će se odmah početi raspadati.
Ne trebamo o tome razgovarati. To je izuzetno naporno za tijelo.
Ali ljudi umiru bez kemoterapije. Ili bez primanja visokih doza kortizona ili bilo čega drugog. Ili bez
morfija. Kako bih ja trebao znati što oni tamo dobivaju?
Da, i to je vrlo primjetno. I to još uvijek vidimo.
A najgluplje je što imaju pogreb, što je glupo, još ne znam je li to dobro ili loše.
Produžili su razdoblje ukopa na deset dana. Prije je bilo sedam. Od početka pandemije.
I to je, naravno, problem za nas. Posebno kod pokopa. Kad je pogreb samo tjedan dana kasnije.
A to je s tijelom izloženim. Stvarno moraš provjeriti hoće li se lijes ranije zatvoriti.
To je samo drugačija vrsta komunikacije koja se sada odvija nego prije.
Zbog izgleda pokojnika.
Da, točno. Ne možete očekivati da će rodbina to više trpjeti.
Da, to znači da također komunicirate: "Hej, ako ih želite ponovno vidjeti, morate to učiniti do tog
trenutka, jer inače to više nema smisla", da tako kažemo.
Upravo tako, da.
Postoje i mirisi i tako dalje.
Možemo ih zaustaviti u velikoj mjeri, rekao bih, da. Ali u nekom će se trenutku ionako ponovno pojaviti.
Truljenje se ne može zaustaviti, osim tretmanom thanatopraxy.
Ali nitko to ne radi.
To se radi samo kod međunarodnih transfera. Ili za Michaela Jacksona ili nekoga drugog tko je izložen duže vrijeme.
Upravo tako. Inače nema smisla.
Rekli ste da je prije nekoliko mjeseci, kada su službene preporuke ponovno izdane, da tako kažemo, sve počelo ispočetka.
Kamo misliš da će nas putovanje odvesti?
Dakle, jednom si rekao da su se neki ljudi već probudili i dovode to u pitanje. Ali i dalje primjećuješ jasan obrazac, naime da se
nakon preporuka za cijepljenje broj smrtnih slučajeva povećava.
Kamo misliš da putovanje vodi? Na što se također pripremaš u svom poslu?
Pa, upravo smo kupili malo za zalihe, samo da budemo na sigurnoj strani, jer jednostavno ne možete predvidjeti kamo ovo sve vodi.
Nadam se, naravno, da će ljudi s vremenom prestati stalno tamo trčati.
To bi bila jedna mogućnost.
Ono što smatram nesretnim jest naš stariji društveni sloj koji se ne može obraniti.
Posebno ljudi koji su u domovima za starije osobe.
Ako nemaš djecu koja su snalažljiva, onda si potpuno na milost i nemilost cijeloj toj priči. Ne možeš ništa učiniti.
Mislim da je to šteta. Jer upravo sada, kad primijetiš, recimo, da ljudi zahtijevaju da se
prošlost obradi, čak i ako druga strana to ne čini.
Ili kad su programi, poput MDR-a, na primjer, prošlog utorka imali emisiju o nuspojavama
cijepljenja. Mislio sam da je to bilo vrlo hrabro.
Naravno, nije sve rečeno; to bi bilo previše za obične građane.
Ali je već uklonjen iz medijske biblioteke.
Da ga više ne možeš gledati. Mislim da je to šteta.
Gdje počinje seksualno obrazovanje? Zašto, čega se boje?
Da, pogriješili su.
Ali moraju stajati iza toga i ne pokušavati se izvući te nastaviti kao prije, samo zato što
su sada zaglavljeni s ne znam koliko limenki.
Da, ionako je već dovoljno milijardi potrošeno na druge stvari.
Pa onda nije važno ako je i kod njega tako. Koja je svrha?
I da, bilo bi izuzetno važno pomiriti se s tim.
Imam nevjerojatnu količinu štete od tuge.
Oh, kako vratiti ljudima oproštaj koji im je uskraćen?
Ili savjetovanje za žalost, gdje im nije bilo dopušteno biti prisutnima?
Da, čak i oproštaj u krematoriju ili praćenje kremiranja? Sve je to bilo zabranjeno.
Ili najboljem prijatelju čak nije bilo dopušteno prisustvovati pogrebu jer je bio isključen.
Misliš li to općenito ili za ljude koji nisu imali određeni status?
Da, morali ste biti dio užeg obiteljskog kruga da biste mogli prisustvovati pogrebu. A to nije bilo moguće.
Tek tada, kada su zahtjevi za testiranje i slično stupili na snagu, na groblju su se,
ovisno o situaciji, primjenjivale 3G ili 2G mjere.
I da, bilo bi važno riješiti ovo pitanje.
Ljudima je jednostavno oduzet vrlo važan dio.
A osobito kad je veza jaka.
To znači da praunuku zapravo nije bilo dopušteno ići na sprovod svoje prabake.
Ali jednako tako lako moglo bi biti da je praunuk prve tri ili četiri godine svog života proveo samo sa svojom prabakom.
I tada postoji snažna veza.
I ne mogu mu reći: "Ne, ne možeš doći."
Da, kako dijete uopće može pravilno prevladati ovu tugu ili razviti zdrav proces tugovanja?
Mislim, sigurno ćeš se u nekom trenutku suočiti s tugom.
Imamo iskustva u opraštanju. Svaki dan se opraštamo.
Ne smije se zaboraviti da.
Ali ovo oproštenje je nešto sasvim drugo.
Samo mislim da je to šteta.
I mislim da je šteta što ljudi i dalje zataškavaju istinu.
I nešto se definitivno događa.
Sve je drugačije od 2021. godine. Jednostavno je tako.
Sve je drugačije. A što je drugačije? Samo je jedna stvar uvedena drugačije.
Dakle, nije tako teško riješiti jednadžbu, da tako kažem.
Ne, točno.
To je sasvim normalna, jednostavna računica. A ako to ne možeš shvatiti, pa, ne znam. Mislim, polako, ali sigurno...
I jednostavno mislim da naši političari ne mogu izbjeći ovu odgovornost.
I to ne pomaže, ni odstupanjem ni ničim drugim.
Ne, mislim da ih treba izvesti pred sudove. Ono što rade, po mom mišljenju, je masovno ubojstvo!
Sada stvarno moraš izgovoriti tu riječ naglas.
To zvuči kao jaka riječ, ozbiljna optužba.
Ali ako to zaista detaljno pogledaš, onda bi o tome zaista trebao razmisliti.
Da, mislim tako, kao što sam rekla, ali to nije izgovor. Ali za mnoge ljude to je jednostavno ubrzalo njihovu
preranu smrt. Vjerojatno bi ionako umrli u bliskoj budućnosti.
Posebno među starijima.
Oni često imaju mnogo bolesti.
I to je samo pogoršalo.
Ovo nije izgovor za one koji su morali otići ranije.
Ali mislim da bi još dovoljno drugih ljudi bilo živo da se nisu dali zavarati tim stvarima. Da, stvarno.
I jednostavno ne mislim da je to u redu.
I oni bi se jednostavno morali opravdati zbog toga.
Dakle, također smo podnijeli kaznenu prijavu u Karlsruheu. Bili smo uključeni u to.
I zaista to mogu preporučiti svima.
Samo malo oglašavanja sa strane.
Na ZAAVV, Z-A-A-V-V, možete preuzeti karticu. Možete je ispuniti. Možete je poslati na BGH.
Mogu samo reći svima: učinite nešto po tom pitanju! I mislim da bi trebali biti procesuirani.
A osobito gospodin Lauterbach, koji priča takve gluposti, da, kao ministar zdravstva, iskreno.
Ovo nema nikakve veze sa zdravljem. Za mene je ovo ministar bolesti.
Da, ne znaš hoćeš li se smijati ili plakati. Vjerojatno plakati, to je vjerojatnije.
Da, mislim, nikada osobno nisam pristupala političarima. U tom pogledu sam se uvijek suzdržavala.
Ali da, kad vidiš što se ovdje događa. Da, budimo iskreni. Onda moraš nešto poduzeti.
I ljudi ne bi trebali sve samo prihvaćati. To ne može biti u redu! Nikad to ne razumijem.
Kamo je nestao sav borbeni duh?
Možda za vas osobno. Kakve su bile posljednje tri godine?
Što si osobno naučio? Gdje si doživio još jedan trenutak prosvjetljenja? Ili što si shvatio
da si rekao: "Hej, to mi je sada stvarno jasno"?
Pa, tako je sada kod mene, ili općenito u našoj obitelji. Naučili smo biti kritični prema svemu.
Također ne treba se oslanjati na izjave pojedinaca. I uvijek se prvo uvjeriti. Dakle, općenito vjerujem samo onome što
vidim uživo. Čak ni ovdje na televiziji ili bilo čemu sličnom.
Danas znamo da se sve može lažirati.
Da, pa malo razmisli sam, malo istraži sam. Što bi se moglo krijati iza svega ovoga?
Da spomenem neke pozitivne aspekte: nikada nismo imali nikakvih problema s lockdownom ili bilo čim. Sve smo
uvijek gledali pozitivno. Zapravo je bilo prilično ugodno.
Na ulicama se nije događalo ništa. Ljudi su morali održavati distancu pri kupovini. Ako ste imali termin kod
liječnika, morali ste nazvati i odmah ste bili primljeni.
Nisi morao čekati. Dakle, moraš se usredotočiti na pozitivne stvari koje su proizašle iz cijele situacije.
A ono što više ne bih želio propustiti su svi ljudi koje sam upoznao u protekle tri godine.
Pa, mislim da je, čak i prije nego što se pojavilo čudesno lijeko, već bilo jasno da je C
(koronavirus) jednostavno otkrio istinski karakter ljudi.
A onda si također vidio koliko si ljudi zapravo pogrešno procijenio.
Koliko ljudi u suštini predstavlja neku vrstu slike prema vanjskom svijetu koja ne odražava tko su oni zapravo iznutra.
I u posljednje tri godine, da, zbog reorijentacije, sada su ljudi koje si upoznao, i to je jednostavno tako.
Sada sam puno, puno bolji nego što sam bio na početku.
Apsolutno. I više se ne bojimo. Potpuno smo se oslobodili tog straha.
Dakle, više ne dopuštamo da nas išta skrenu s puta.
Osim ako netko ne bi izravno napao obitelj ili tako nešto. Upravo tako.
Ali jednostavno na ljude koje sada poznajemo, zaista sam ponosan na njih
Želite li reći još nešto ljudima prije nego što završimo?
Pa, samo bih željela potaknuti sve da to učine.
Ne vjerujte uvijek svemu što čujete. Uvjerite se sami.
Ne zaboravi biti samokritičan. Da, općenito kritičan prema svemu.
I jednostavno potražite svoje vršnjake.
I ako budemo jaki i držimo se zajedno, ništa nam neće biti.
Čvrsto vjerujem u to.
U redu, lijepe završne riječi i hvala ti na trudu, draga Marlies.
Nadam se da ćemo dosegnuti mnogo ljudi.
Tamo je bilo puno uzbudljivih stvari.
Također sam puno naučio iz ovoga. Hvala vam na hrabrosti i predanosti.