Čo považujú OSN, WHO, EÚ a WEF v súčasnosti za najväčšiu hrozbu?
Správne: v dezinformáciách.
Proti tomu treba urýchlene bojovať. V polovici novembra 2023 francúzsky Senát preskúmal návrh zákona proti dezinformáciám.
Preto ľuďom, ktorí kritizujú farmaceutický priemysel, hrozia vysoké pokuty a tresty odňatia slobody.
Každý, kto sa odváži kritizovať vládny medicínsky príbeh, sa môže dostať do konfliktu s týmto zákonom.
Rovnaký postoj zaujala v polovici decembra 2023 aj parlamentná skupina CDU/CSU v nemeckom Bundestagu.
Predložila návrh s názvom Za transparentné rokovania o pandemickej dohode WHO - proti dezinformáciám a konšpiračným teóriám.
Na výročnom zasadnutí WEF v Davose v polovici januára 2024 bol boj proti dezinformáciám tiež označený za najvyššiu prioritu.
Prečo?
Od vyhlásenia pandémie koronavírusu sa
Dôvera verejnosti v politiku, médiá a zdravotnícke orgány sa výrazne znížila.
Mnohí ľudia trpia vedľajšími účinkami očkovania.
Výrazne vyššia úmrtnosť je aj u mladších ľudí.
Napriek tomu reklama na očkovanie Covid pokračuje, akoby sa nič nestalo.
Napríklad Spolkové centrum pre zdravotnú výchovu stále tvrdí, že očkovanie proti Covidu je účinné a bezpečné.
Hoci nespočetné hlasy obetí vakcín, lekárov, štatistikov, vývojárov vakcín, patológov atď. už dávno dokázali opak.
Aký je to výsmech všetkým obetiam, ktoré zostali na lopatkách s ťažkými zraneniami.
Práve potlačenie týchto nesúhlasných hlasov je cieľom boja proti údajným dezinformáciám.
Výzvy na právne prehodnotenie samotných trestných činov spojených s koronavírusom sú čoraz hlasnejšie.
Nižšie si môžete pozrieť riaditeľku pohrebnej služby Marlies Spuhlerovú z južného Nemecka.
Pani Spuhlerová informuje o tom, čo zažila po koróne. Vypovedá:
Od roku 2021 sa všetko zmenilo
a uzatvára: Naši politici sa nemôžu vyhýbať tejto zodpovednosti.
Nie, myslím si, že by mali byť postavené pred súd.
To, čo robia, je pre mňa masová vražda!
Pozrite si mierne skrátený rozhovor Sörena Schumanna s hrobárkou Marlies Spuhlerovou tu.
Šírte tieto informácie v čase narastajúcej cenzúry a pomôžte necenzurovaným správam preraziť!
[Sören Schumann: Vitajte v dnešnom rozhovore. Volám sa Sören Schumann a dnes robím rozhovor s Marlies Spuhlerovou
a áno, hovoríme o tom, čo zažila za posledné tri alebo štyri roky.
Marlies je hrobár
alebo áno, v pohrebnom ústave
a to je relatívne vzrušujúce, pretože vidíte, koľko ľudí zomrie a možno na čo.
Zdá sa mi veľmi, veľmi vzrušujúce podeliť sa s vami o jej pohľad, skúsenosti a dobrodružstvá.
A áno, Marlies, chceš ešte niečo povedať o sebe a svojej práci?
a ako ste sa s týmito problémami stretli?
[Marlies Spuhler: Áno, bolo to takto: Áno, som Marlies Spuhler, presne 42 rokov.
V roku 2007 sme s manželom založili ekologické stolárstvo a pohrebníctvo.
A tak som sa do toho zapojil.
Môj manžel má titul majster tesár a ja mám titul majster hrobár.
Presne tak. A áno, odvtedy prevádzkujeme náš malý rodinný podnik.
Od roku 2007, čo je približne 16 rokov.
[Marlies Spuhler: Presne tak, áno.
[Sören Schumann: To znamená, že už máte veľa skúseností.
To, čo sa deje vonku, vidíte podľa toho, koľko toho musíte urobiť.
[Marlies Spuhler: Áno, určite.
[Sören Schumann: A áno, ako to pre vás začalo?
Aké boli vaše prvé skúsenosti alebo dobrodružstvá v oblasti tejto planémie?
Aké boli vaše prvé skúsenosti s ním?
[Marlies Spuhler: Áno, takže sme sa o celej veci dozvedeli zo správ, ako všetci ostatní.
Spočiatku sme si na zosnulom nič nevšimli.
V roku 2020 totiž zomrelo menej ľudí ako v predchádzajúcom roku alebo v predchádzajúcich rokoch.
Bol to teda pomerne pomalý rok.
[Sören Schumann: Áno, aj keď oficiálne sa začala koncom roka 2019.
Tak povedali: Hej, teraz je to naozaj zlé!
[Marlies Spuhler: Presne tak.
A povedali ste, že v roku 2020 budete mať takpovediac o niečo menej práce.
[Marlies Spuhler: Presne tak, áno.
Každý rok sme mali rôzny počet úmrtí.
A my sme tu v dedine s približne 8 000 až 9 000 obyvateľmi.
a skutočne sa hovorí, že - prinajmenšom pred rokom 2019 - každý rok zomrie jedno percento obyvateľov mesta.
Takto získate približnú mieru úmrtnosti.
A bolo to jednoducho tak,
a o toto miesto sa delíme s ďalším pohrebníctvom, ktoré je na trhu dlhšie ako my.
Myslím, že v roku 2019 sme mali 45 alebo 46 pohrebov.
To je pre malú pohrebnú službu, akou sme my, veľa.
V nasledujúcom roku 2020 sme ich mali len 35.
Takže je to naozaj veľmi málo.
A bol to pokojný rok.
Takže ste mohli robiť veľa súkromných vecí.
Presne tak. A áno, nezodpovedalo to tomu, čo hovorili v televízii.
Vždy som si myslel: Áno, kde sú?
Kde sú všetci?
A v určitom okamihu to tak bolo aj v nemocniciach, vždy tam bolo napísané C zomrelý.
Presne tak. To bolo vždy uvedené v úmrtnom liste.
A v istom momente sme si uvedomili, že to tak bolo len v nemocnici.
Pri domácich zbierkach sme to vôbec nemali.
A potom tu máme ďalšieho pohrebníka v našom susedstve, ktorý je tiež v kurze.
A odvtedy sme si telefonovali, alebo na začiatku sme si telefonovali takmer každý deň, áno, a jednoducho sme si
vymieňali názory na tieto zaujímavosti, áno, ktoré sme si všimli.
Najprv ten s úmrtnými listami v nemocnici.
Myslíme si, že to bola tiež priorita. Bolo tam len trochu viac peňazí, áno.
Ak je to takpovediac to, čo sa tam píše.
Presne tak, nie pre nás, ale pre nemocnicu.
Presne tak, a áno, doma to jednoducho nebolo.
Ľudia naozaj umierali normálne.
A to boli prvé anomálie, ktoré nás jednoducho prinútili zamyslieť sa.
A nerobili ste to sami, viedli ste dialóg aj s kolegami.
A urobili podobné pozorovania.
Aj to pozorovali, áno. Presne tak.
[Sören Schumann: Dobre.
A tak rok 2019, ešte raz kategorizujem, rok 2019 bol normálny, rok 2020 mal tiež veľmi málo práce, hoci
jedna veľmi veľká zdravotná kríza už údajne pokročila.
A ďalšia kapitola sa pravdepodobne začala v roku 2021, však?
Vtedy sme si to naozaj všimli.
To sa dokonca začalo na konci roka 2020.
V priebehu rokov som urobil chybu s Facts Peace Freedom,
Niekedy sa môžete pomýliť.
Áno, presne tak, očkovať sa začalo koncom roka 2020.
A do konca roka zostávali už len tri, štyri, päť dní.
Už si ani nepamätám, koľkokrát sme boli v domovoch dôchodcov.
Teda len v domovoch dôchodcov, doma vôbec nie.
Ale nemysleli sme si, že by to mohla byť injekčná striekačka.
Presne tak. A áno, tak to bolo.
A v januári a februári to bolo naozaj ťažké.
Mala som ďalšiu stážistku, ktorá bola vlastne lekárkou paliatívnej starostlivosti a ktorá sa potom chcela
preorientovať, pretože aj ona zažila v nemocnici zvláštne veci.
A potom som povedal, že vy, ale ja ešte neviem, koľko máme úmrtí. To sa nikdy nedá povedať vopred.
A potom ma to veľmi zasiahlo. A bol som taký rád, že tam bola. Pretože bola staršia a mala vodičský preukaz. Na
začiatku bola so mnou na úradoch. A potom už jazdila sama.
Predĺžila si stáž, aby mi mohla pomáhať.
Povedala, že neodíde zo stáže, kým neskončíme, lebo ich bolo veľa.
A na začiatku roka, v tom týždni, bolo skutočne osem alebo deväť úmrtí.
Bolo to naozaj intenzívne.
To bolo úplne nezvyčajné.
Nikdy predtým sme to nezažili.
Mali sme štyri alebo päť za týždeň, ale nie osem alebo deväť.
Naozaj ste si museli dávať pozor, aby ste na nič nezabudli, aby ste mali všetko presne zdokumentované.
Takpovediac by ste s ním sotva držali krok.
[Marlies Spuhler: Presne tak, áno. To bolo naozaj vzrušujúce.
A potom bolo na jar ticho.
Tam, kde zvyčajne umiera väčšina ľudí, bolo jednoducho ticho.
Áno, nič sa nedialo.
Teraz sme na jar 2021, áno?
[Marlies Spuhler: Presne tak.
Zrazu bolo veľmi ticho.
Bolo ich veľmi, veľmi málo.
Jeden, dva, tak veľmi málo.
Myslím, že sme mali tri týždne po sebe, keď sme nemali vôbec nič.
A to je naozaj nezvyčajné.
A my si jednoducho myslíme, že ľudia, ktorí boli predtým chorí, starí ľudia, že tí, ktorí by za normálnych
okolností v tom období zomreli, jednoducho odišli skôr, áno.
Prostredníctvom injekcie.
A áno, keď sa začala liečba tých, ktorí boli predtým chorí, opäť sme si to všimli.
Pretože potom máme všetky atypické úmrtia.
Len tak ležať mŕtvy v posteli, áno.
Potom zástava srdca.
Áno, veľmi zvláštne veci.
Mali sme aj úmrtia.
Prišlo mi to dosť strašidelné.
Skutočne krvácali z každého póru, áno.
To nebolo pekné.
To sa nám nepodarilo už 16 rokov.
Inými slovami, vyskytli sa veľmi nezvyčajné veci, ktoré tu predtým neboli.
[Sören Schumann: Kedy sa vlastne začína práca hrobára?
Takže je hlásené úmrtie. Potom je tu pravdepodobne ešte niekoľko ďalších vecí, ktoré treba objasniť.
A kedy vstúpite do hry vy?
Záleží teda na tom, kde človek zomrie.
V nemocnici vystavuje úmrtný list lekár.
A ak zomriete doma, musíte zavolať lekára domov.
Niektorí všeobecní lekári dávajú svoje telefónne čísla a prídu.
Alebo môžete zavolať pohotovostnú službu, keď je ordinácia lekára zatvorená. A oni potom v určitom okamihu pošlú lekára.
Za predpokladu, že pohotovostná služba je obsadená.
Neviem, či sa teraz nájde nové riešenie. Pretože obmedzujeme pohotovostnú službu.
[Sören Schumann: Dobre.
[Marlies Spuhler: Áno, ani to nie je také pekné.
[Sören Schumann: Áno.
[Marlies Spuhler: Presne tak. A áno, keď tam bol lekár
a v úmrtnom liste nie je uvedené: Príčina smrti neobjasnená, potom môžeme prísť.
[Sören Schumann: Dobre. A to je o tom, kedy, aby mal divák predstavu?
Diskutujeme o tom s príbuznými.
Zosnulý môže zostať doma až 36 hodín.
[Sören Schumann: Aha, dobre.
Pretože mnohé rodiny to používajú aj na rozlúčku.
Potom dôjde k zmenám aj tak.
A nie vždy chcú ísť do otvorenej rakvy.
Môžete to pochopiť. To je v poriadku.
Doma je iná atmosféra.
Ale my sme už mali predstavu, že by sme mali prísť hneď.
Bez ohľadu na to, či je to o tretej ráno alebo kedy, je tiež k dispozícii.
Ale skôr menej často.
Väčšina ľudí v skutočnosti čaká s telefonátom až do rána.
[Sören Schumann: Áno, ale to znamená, že ste povedali, že ste si všimli aj jasné rozdiely. Z
hľadiska toho, ako ste sa stretli so zosnulým.
Áno, už sme to zažili niekoľkokrát, že to bolo úplne nezvyčajné.
so všetkou tou krvou.
Takpovediac od konca roka 2020 alebo od začiatku roka 2021.
To bolo v roku 2021.
Dokonca aj v roku 2022.
To je viac-menej to, čo sme zažili za posledné dva alebo tri roky. Áno.
A to, čo si stále uvedomujeme, je jednoducho to, že niekedy prichádzame do domov smútku,
Konzultoval som to už s inými pohrebnými službami, ktoré majú s tým tiež skúsenosti.
Niekedy prichádzame do domovov smútku, kde cítime
akoby zosnulý buď už vôbec nemal rigor mortis, alebo veľmi rýchlo opäť vyhasne, zmizne a okamžite nastúpi rozklad.
Musíte si teda dávať pozor na rozloženie.
Samozrejme, že to už nie je možné zaručiť na tak dlho, ako to bolo predtým.
Ako dlho zvyčajne trvá rigor mortis?
[Marlies Spuhler: 48 hodín.
Zosnulí majú zvyčajne 5 stupňov chladu.
Potom sú to určite dva dni.
A teraz je to oveľa kratšie. To znamená,
Mohlo by to byť spôsobené aj tým, že tieto injekcie génovej terapie, ktoré sa tam
používali, tiež takpovediac zmenili situáciu.
No, sme v kontakte aj so skupinou lekárov a ďalších ľudí.
A sú aj takí, ktorí veľa pracujú s mikroskopom s tmavým poľom.
Môžem to odporučiť každému.
Ak poznáte alternatívneho lekára alebo niekoho s tmavým poľom, nechajte si ho urobiť.
To je veľmi zaujímavé.
Aj to sme urobili.
A boli sme šokovaní, keď sme zistili, že naša krv je plná ťažkých kovov.
A celý čas sme sa detoxikovali, pravidelne sme užívali vitamíny atď.
A sme na tom naozaj oveľa lepšie ako predtým.
Presne tak. A áno, v každom prípade už urobili rôzne testy, s vlastnou krvou, s rôznymi šaržami a tak ďalej.
Zaznamenali tiež mimoriadne rýchly rozklad krvi.
A to je, samozrejme, v súlade s tým, čo sme pozorovali.
Preto tiež vysvetľujú, že to môže byť dobré, že je to tak.
[Sören Schumann: Áno.
Myslím, že by to bolo vzrušujúce, keďže v tejto profesii pôsobíte už približne 16 rokov.
A v krajine už bola takpovediac pandémia alebo dve. Teda prasacia chrípka, vtáčia chrípka a tak ďalej,
kde sa odohrali podobné scenáre. Ako ste na to reagovali, keď sa to začalo pred tromi alebo štyrmi rokmi?
Aké pocity ste vtedy mali? Alebo ste už mali určité tušenie, o čo by mohlo ísť?
Od začiatku sa mi to zdalo zvláštne. Už len spôsob, akým to bolo organizované v televízii.
Tak sme sa o tom dozvedeli zo správ. A vždy to bol náš čas na jedlo.
Pri jedle sme sledovali správy.
Možno to nie je najlepší nápad.
[Marlies Spuhler: Nie.
To sme už dávno vypli.
Áno, a vlastne sme mali na začiatku zlý pocit, pretože sme nevedeli, čo príde.
A rýchlo to ustúpilo, jednoducho vďaka skúsenostiam, ktoré sme mali v práci.
Videli sme, že nemocnice zrejme chcú len zarobiť, pretože to bolo len tam. A napodiv, doma nikto nezomrel.
A predošlé pandémie, ani náš okres nebol vždy zasiahnutý.
Áno, takže tam tiež nič nebolo.
Myslím, že to boli nevydarené experimenty, neviem.
Teraz sa im to jednoducho nepodarilo presadiť. Ja neviem.
Áno, v našom prípade sa to určite začalo až vtedy, keď sme začali podávať injekciu.
Takže predtým bolo všetko pokojné, normálne.
Niekedy to bolo viac, niekedy menej.
[Sören Schumann: Áno.
Je to tiež veľmi vzrušujúce, už dvakrát ste povedali, že ste si na začiatku nič neuvedomovali a až úmrtia v nemocnici
dostali takpovediac pečiatku schválenia. S domnienkou, domnienka je v miestnosti, že sú za tým aj finančné záujmy.
Nebolo by to takpovediac prvýkrát.
Rodiny nám povedali, nechcem nikoho konkrétne menovať, že im oddelenie, lekár, skutočne ponúkli
peniaze, ak im dovolia, aby tam vložili záznam Covid.
Myslím si, že je to naozaj očividné.
Myslím, že to je tu už trestný čin.
Ako by sme mali postupovať?
Áno, je to manipulácia, keď ľuďom ponúkate peniaze.
Viem si predstaviť, že mnohí to akceptovali, ak aj tak nemáte nič na hrane.
Skutočne si myslím, že je do očí bijúce, že nikto nič nepovedal, nikto proti tomu nezakročil.
[Sören Schumann: Áno, povedal by som, že toto rámcovanie sa často interpretuje tak, ako sa to hodí,
alebo ak existujú určité záujmy alebo určité výhody pre osobu, ktorá to robí.
Ak napríklad niekto dostal injekciu na génovú terapiu a mohol utrpieť určité poškodenie, je veľmi ťažké to uznať,
pretože nikto samozrejme nemá záujem niesť za to zodpovednosť.
Alebo sa možno lekár bude považovať za zodpovedného.
Na druhej strane, ak môžem dať ľuďom pečiatku Corona, keď sú mŕtvi, t. j. keď tam píšem, a niečo na tom zarobiť,
tak samozrejme, že ju niektorí ľudia aspoň radi používajú.
A čo sa už veľmi jasne ukázalo, je to, že na začiatku zomrelo menej ľudí, hoci išlo o obrovskú zdravotnú krízu,
aspoň už nie.
A potom, keď sa začal propagovať veľký liek, ktorý sa presadil vo veľmi zvláštnom schvaľovacom konaní, kde už
takpovediac zvonili všetky poplašné zvony, ale ktorý sa potom aj tak prijal, úmrtnosť sa zvýšila.
Je to tiež paradox, pretože by mal v skutočnosti chrániť alebo pomáhať.
Raz sme mali prípad, v ktorom bolo skutočne napísané: zomrel na C.
A ten muž zomrel 14 dní po treťom očkovaní, takže sa vrátil takpovediac tretíkrát, a áno, mal už viac ako 80 rokov, takže
bol naozaj, áno, bol chorý, test bol pozitívny a potom zomrel.
A to bol jediný, ktorý sme tam mali s an C, áno, ako dôvod.
V skutočnosti ho nemusia napísať.
Stačí, ak zaškrtnú políčko infekčné.
Ale to sa tu nestalo.
Zdá sa, že je dôležité, aby sa vždy uvádzalo, čo to je.
[Sören Schumann: Áno. [Marlies Spuhler: Neviem. Áno.
[Sören Schumann: Veľmi vzrušujúce.
Takže hovoríte o lekároch, ktorí chodia k zosnulým domov. Takpovediac. Áno.
Dobre.
Ale ten muž bol vtedy tiež v nemocnici.
Bol stále napojený na ventilátor a tak ďalej. Jednoducho ho nemal.
[Sören Schumann: Áno.
A čo ste sa naučili v sociálnej oblasti?
Pravdepodobne ste v kontakte s rodinami, s postihnutými ľuďmi.
Cestou si určite niečo osvojíte.
No, predtým to bolo takto, mali sme úmrtia. Chceli odo mňa aj dôkaz.
A mám dôkaz o imunite. Dali sme si to urobiť.
Na začiatku roka 2020 sme vlastne mali korónu, len sme o tom nevedeli.
O rok a pol neskôr nám to potvrdil krvný test, ktorý sme si nechali urobiť
a potom získal toto osvedčenie o imunite prostredníctvom Dôkazu rozumu .
To bolo v mnohých prípadoch aj uznané.
Stále testovanie a tak ďalej.
Vždy sme to robili preventívne, než sme išli k zákazníkom, aby boli pokojní, ak by si to chceli pozrieť.
Máme poznámku a to je všetko.
Presne tak. Takže to bolo jedno.
Musím povedať. Pri tejto kampani sme si jednoducho uvedomili, že toto rozdelenie, ktoré postihuje túto spoločnosť, sa
odohráva pri bežnom stole alebo pri rodinnom stole. V skutočnosti sa to prejavilo v smútiacich rodinách.
Potom sa objavili obvinenia: ... pretože nebol očkovaný, zomrel. Je to vaša vina, pretože vy všetci nie ste.
A potom sa na pohrebe zdržiavali aj rodinní príslušníci.
A ja som si myslel, že je to naozaj škoda.
Ako náhle táto téma nejako sprevádzala všetko.
Dôležité bolo len to, či ste boli (očkovaní) alebo nie.
Teraz hovorím tak zvláštne, pretože ľudia by sa tu snažili vyhnúť trochu cenzúry.
Áno, aby ste stále chápali, na čo narážam.
Presne tak. A myslím si, že je to škoda, pretože to stále cítiť.
Ľudia už akosi nevedia nájsť spôsob, ako sa stretnúť, takže keď najneskôr príde na delenie dedičstva, môžete sa dostať do sporu.
To sme už videli.
Lenže teraz už tam bola.
Ak je to možné, ľudia sú vylúčení z pohrebov, aby sa ani nedozvedeli, že ten či onen človek zomrel.
Ale ak niekto stratí matku alebo otca, musím povedať.
No, ja mu nevolám, ale ak mi zavolá a spýta sa ma, samozrejme, poviem áno.
Nemôžem povedať: nesmiem nič povedať, pretože sestra si to neželá alebo niečo podobné.
Myslím, že to je to najhoršie zo všetkého.
Takže ste si všimli aj takéto zmeny? Možno, že na začiatku ste boli dokonca často napádaný alebo že
ľudia hovorili: Hej, áno, s tým vírusom je to také zlé.
A báli sa toho, a že sa to možno trochu obrátilo, že možno práve kvôli injekcii ľudia zomreli.
Zatiaľ to máme.
Ľudia sa so mnou nerozprávajú priamo počas pohrebu, ale zvyčajne až pri druhom alebo treťom kontakte.
[Sören Schumann: Takže rozhovor s pozostalými je v podstate prvý rozhovor?
Prvý kontakt, takpovediac, áno.
Teda nie prvý kontakt, ale presne tak, prvý rozhovor, v ktorom preberiete všetko, čo ste doteraz prebrali.
Vždy sa musíte pozrieť na to, v akej situácii sú teraz príbuzní.
Môžete sa s nimi už o všetkom porozprávať?
Vždy im tiež nechávam blok s niekoľkými vecami, o ktorých môžu premýšľať.
To sú potom opatrenia, pohrebné služby a tak ďalej.
Presne tak. A to som sa ešte ani nezmienil o sebe.
Ale často sa mi stáva, že keď tam idem druhý alebo tretí raz, tak mi povedia, aha, pani Spuhlerová.
A potom buď poznajú moje videá, moje rozhovory. Hovoria priamo so mnou a hovoria, že si myslia,
že je skvelé, že sa odvažujem hovoriť pravdu.
A potom mi povedzte svoje predpoklady.
Často počúvam: (očkovanie)... , ešte by žila.
Alebo: Mama je od druhého prípadu horšia.
Alebo: Od tretieho razu sa to dalo s otcom predvídať.
Takže mi to teraz hovoria čoraz častejšie.
A najmä u ľudí v strednom veku je to ťažké odhadnúť, všetci budú mať od 40 do 60 rokov. Teraz si to uvedomujú.
A tiež celkom jasne hovoria: Takže my - už nikdy viac.
A potom tiež počujete, koľko ľudí je stále v rodinách, kde buď celá rodina nie je (očkovaná) vôbec.
Takže to stále existuje.
Alebo sa vlastne v každej rodine nájde niekto, kto to naozaj prežil, kto si povedal: Mňa nedostanete!
Je ich teda viac, ako si myslíte.
Aj keď nám tu tvrdia, že zaočkovanosť je taká a taká vysoká, neverím tomu.
Takže si myslím, že sme viac.
Na začiatku sme sa jednoducho nepoznali.
Tiež sme sa cítili celkom osamelí.
Tiež sme si pomysleli, Bože, sme tu teraz jediní?
Všetci sme sa ich snažili na začiatku varovať.
Máme skúsenosť, že začiatkom januára, februára.
A oni povedali: Hej, chlapci, nechoďte tam. Veľa ľudí tu zomiera.
Takže aj napriek tomu a faktom... - Videli ste to.
Kde boli všetky, obete koróny?
Neboli tam žiadne.
Už ich nebolo možné ubezpečiť faktami.
Nakoniec si dokonca vyžiadali povolenie na všetku túto špinu.
Boli nadšení
ako liek, ako zázračný liek na konci.
A myslím si, že je škoda, že toľko ľudí už o tom nepochybuje.
Kam sa podelo povedomie o zdraví?
Máme ekologické stolárstvo. Väčšina našich zákazníkov je buď ekologická, alebo vegánska, alebo akákoľvek iná.
Žijú zásadne zdravým životom.
Skrinky naolejujeme prírodným olejom.
Ale so špinou bežia k lekárovi.
Nerozumieme tomu.
Nechali sa poraziť.
Pokiaľ ide o potraviny, dbajú na to, aby neboli v žiadnom prípade geneticky modifikované.
Nechali sa podrobiť génovej terapii...
[Marlies Spuhler: Nemám predstavu.
Takže to je tiež niečo, čo sme nikdy nedokázali pochopiť.
V mysliach ľudí sa deje to, že jednoducho odmietajú kritické myslenie a slepo dôverujú všetkému, čo sa práve deje.
Stratili všetci svoj cit?
Nie je to tak, že by sme robili prácu, ktorá je taká všadeprítomná.
Áno? Ak vás pohrebník varuje, mali by ste to brať vážne.
Nikdy som nepochopil, prečo ľudia stále ...
Aké boli reakcie?
Takže ak by ste teraz povedali: Hej, hovoria to a to, ale my sme to zažili naopak. Keď
ste to niekomu povedali, ako ľudia reagovali?
Áno, počúvali to, a keď ste ich stretli nabudúce, boli práve (imunizovaní).
Vtedy sa to stalo. Aj keď ste ich pred tým viac-menej varovali.
A vy ste povedali, že teraz si už ľudia čiastočne uvedomujú, že to možno nebola správna
voľba. Že si už vytvárajú určité súvislosti.
Bol možno aj takýto vývoj: Na začiatku vôbec nie...
A teraz hovoríte, že možno ľudia dokonca už niekoľkokrát vytvárajú určité spojenia.
Bol aj toto určitý vývoj v priebehu času?
[Marlies Spuhler: Áno, určite. Absolútne.
Na začiatku to nevideli.
Už sme mali úmrtia. Sú aj odvážni lekári.
Potom napíšu, smrť treťou stranou (očkovanie). A potom sa vykoná aj pitva na polícii.
Bolo to tak, ak je to tam, je tam aj posmrtný záznam?
[Marlies Spuhlerová: Áno, potom sa zabaví. To je neprirodzená smrť.
Ak je tam napísané, že smrť injekciou, potom
[Marlies Spuhler: Áno, je to neprirodzené. Presne tak.
A potom sa vykoná pitva, ktorú však vykoná polícia.
A v jednom konkrétnom prípade mali príbuzní dohodnuté stretnutie s lekárom na posilnenie v piatok.
Presne tak. A pitva bola v stredu.
A potom už len čakali na výsledok.
A všetko, čo vyšlo, bola zástava srdca.
Táto súvislosť nebola preskúmaná.
Áno, v piatok chodili do (očkovacieho) centra a dostávali ďalšiu injekciu. Tak to jednoducho bolo.
Áno, a na začiatku to bolo skôr tak, že tomu celému dôverovali, samozrejme.
A ak ste sa vyjadrili skôr opačne, potom aha.
A možno ste v kruhu svojich priateľov počuli zvláštny rozhovor.
Často mi hovorili: Vláde dôverujem, bola zvolená ľuďmi. Áno, a neveria, že vláda chcela ľuďom ublížiť.
Čo chceš, nie si tam dobrý. Áno,
a my nemôžeme konkurovať lekárom, ktorí sú za a podporujú celú vec.
Nemáme šancu. Ako pacient dôverujete svojmu lekárovi.
Áno, a zrejme sú stále nejako nad nami.
[Sören Schumann: A boli určité udalosti, keď sa to vyvinulo opačným smerom? Alebo to bol veľmi postupný proces od: Áno,
verím mu a teraz určite zomrel na vírus, až po: Áno, táto génová terapia by mohla..., to je pravdepodobne dôvod alebo?
Uvedomujete si, ako som povedala, že naozaj sledujeme všetko, čo platí GEZ, to už nesledujeme.
Dôsledne sa mu vyhýbame, pretože jednoducho nechceme byť bombardovaní odpadkami.
Ale keď sa rozprávate s ľuďmi na ulici, uvedomíte si, čo sa stalo. Pretože oni vždy hovoria alebo odrážajú to, čo tam počuli.
A ľudia si tiež vymieňajú nápady.
A ak sa medzitým nájde jeden človek, ktorý povie: Hej, odvtedy sa mi darí tak zle, potom sa ďalší človek odváži urobiť to isté.
A to je tiež proces.
Práve ste si to uvedomili.
Čoraz viac ľudí sa odvažuje povedať: Áno, som s tým nespokojný.
a skúsenosti, ktoré majú rodiny s úmrtiami. Mnohé rodiny sú postihnuté viackrát.
Áno, za posledné dva roky pochovali už piatich členov svojej rodiny.
Takže ak to ešte nepochopili, neviem, čo sa im podarí.
[Ale pravdepodobne sa nájdu aj takí, ktorí stále hovoria: Áno, dobre.
[Marlies Spuhler: Nie oni.
Pani povedala: Určite už nikdy viac. Takže aj ona je pevne presvedčená, že toto je výsledok celej veci.
Pretože to jednoducho nie je možné, áno.
A jej dvaja súrodenci, ktorí mali menej ako 70 rokov, áno.
Jeden nemá 60, druhý 70 a obaja rodičia majú okolo 80. Takže niekde... Áno, najmä keď hovoríte o
priemernej dĺžke života, ja neviem, údajne, áno.
A zrazu všetci zomrú. To predsa nemôže byť správne, nie?
A oni to teraz vidia.
Ako som povedal, počúvam to čoraz častejšie.
Keby nebolo mojej manželky (kvôli očkovaniu), bola by ešte nažive, áno.
Alebo od tretieho, štvrtého, piateho, podľa toho, ako veľmi, to išlo dole, nie.
Väčšina ľudí pritom tvrdí, že od tretieho dielu to ide z kopca.
Myslím, že ak teraz chodíte ešte častejšie, je to len môj osobný postoj, že? Tým horšie na tom budete.
[Sören Schumann: Zopakujme si časovú os a čísla.
Takže si to ešte raz stručne zhrňme.
V roku 2020 bolo veľmi ticho, menej ako predtým.
Začalo sa to koncom roka 2020. Môžete tiež vidieť časovú súvislosť s injekčnými programami.
V roku 2021 to bolo určite výrazne viac ako . .
Vtedy sa to skutočne rozbehlo. Prosím?
Tam sa príspevok začal v roku 2021.
Rok 2021 bol rokom, keď sa všetko skutočne rozbehlo.
A čo sa stalo v nasledujúcich rokoch? 2022, 2023?
Takže rok 2022 bol stále ťažký.
Až do roku 2022, t. j. 2021, 2022, sme vždy zaznamenali koreláciu.
Áno, takže to bolo vždy asi o dva týždne neskôr. A teraz je rok 2023.
Takže dva týždne po injekcii. . .
[Marlies Spuhler: Presne tak, áno, presne tak.
A teraz je rok 2023 zdá sa, že sa to opäť vyrovnáva.
Najviac úmrtí sme tento rok zaznamenali na jar a na jeseň.
Aj keď musím hneď povedať, že tento rok sa to pre nás opäť rozbehlo 28. septembra, keď zomrelo veľa ľudí.
A 18. septembra začali znova, nie, začali znova.
Na začiatku bolo oficiálne odporúčanie, takpovediac, od ...
Presne tak, a tiež vieme od priateľov, od známych, ktorí pracujú pre lekárov, ktorí sú lekárskymi asistentmi
alebo niečím podobným, a knihy návštev boli plné. Áno,
Ľudia čakali na príležitosť, aby si to mohli znovu osvojiť.
Ako som povedal, bolo to presne tých istých desať dní, ako sme začali my.
A čo je teraz zarážajúce, staršia spoločnosť opäť dobieha.
Vtedy som si uvedomil, že som sa na to zameral.
Pretože máme veľa ľudí, ktorí sú teraz po tridsiatke, kde sa narodili, po tridsiatke, kde
sú teraz všetci. . Čo nie je hneď nezvyčajné.
Starí ľudia umierajú, najmä keď máte 90 rokov.
To by nemalo byť nesprávne pochopené.
Ale ako som už povedal, je to zarážajúce:
18 (september) bol začiatok.
28. septembra sa to začalo.
A práve teraz je čoraz tichšie.
[Sören Schumann: A pravdepodobne to vidíte aj na stave zosnulých, ako ste povedali na začiatku.
[Marlies Spuhler: Bohužiaľ, môžete to vidieť.
Toľko ľudí má tiež takú sivú, veľmi sivú, bledú tvár.
Takže je to neprirodzené.
Nie tak, ako zvyčajne vyzerá zosnulý človek.
A ostatné sú tiež žlté.
Takže máme veľa a veľa žltých, áno.
Žltá, má to niečo spoločné aj s pečeňou?
V skupine lekárov, ktorej sme súčasťou, už mnohí povedali, že tento proteín má tendenciu hromadiť sa v pečeni.
A to by potom vytvorilo tento žltý vzhľad.
Teraz môžem reprodukovať len to, čo som počul.
Už som zase preč.
To už nie je moja odborná oblasť.
Ale stále mám pozorovanie a rozklad.
Táto autolýza sa začína oveľa skôr.
Vyzvedáme veľa ľudí, ktorí sú mŕtvi len jeden deň.
A nemôžete sa ich dotknúť, lebo by ste im náhodou stiahli kožu alebo niečo podobné.
A to by sa nemalo stávať. Nie po jednom dni.
A nie všetci dostávajú kortizón a chemoterapiu alebo niečo podobné. To by bol dôvod, prečo.
Nie, zomreli za normálnych okolností, teraz ich budem nazývať normálnymi okolnosťami.
A predsa je stav už takýto. V skutočnosti to tak nemôže byť. Nie s takou frekvenciou.
Ako som povedal, toto sa stávalo vždy.
U osoby, ktorá predtým dostávala chemoterapiu tri mesiace alebo dlhšie a zomrela v dôsledku toho, sa rozklad začne okamžite.
Nemusíme o tom hovoriť. Je to pre telo veľmi vyčerpávajúce.
Ľudia však zomierajú aj bez chemoterapie. Alebo bez podávania vysokých dávok kortizónu či čohokoľvek iného.
Alebo nejakého morfia. Ako, ja neviem, čo dostanete.
Áno, a to je veľmi viditeľné. A stále to vidíme.
A hlúpe je, že majú pohreb, čo znamená hlúpe, ešte neviem, či je to dobré alebo zlé.
Pohrebnú lehotu predĺžili na desať dní. Predtým to bolo sedem. Od začiatku pandémie.
A to je pre nás samozrejme problém. Najmä pri pohreboch. Keď sa pohreb koná o týždeň neskôr.
A to je s vyložením. Skutočne musíte skontrolovať, či je rakva uzavretá skôr.
V súčasnosti prebieha len iný druh komunikácie ako predtým.
Kvôli vzhľadu zosnulého.
[Marlies Spuhler: Áno, presne tak. Od príbuzných to už nemôžete očakávať.
Áno, to znamená, že komunikujete aj takto: Hej, ak sa chceš s touto osobou teraz znova stretnúť, musíš to
urobiť do tohto času, pretože inak to už nemá zmysel.
[Marlies Spuhler: Presne tak, áno.
Sú tu aj zápachy a podobne.
Môžeme ich vypnúť vo veľkom meradle, povedzme. Ale v určitom okamihu sa aj tak znovu objavia.
Rozklad sa nedá zastaviť inak ako thanatopraktickou liečbou.
Ale to nikto nerobí.
To sa robí len v prípade repatriácie do zahraničia. Alebo Michaela Jacksona alebo niekoho, kto je vyložený na dlhší čas.
Presne tak. Inak to nemá zmysel.
Povedali ste, že pred niekoľkými mesiacmi, keď boli opäť vydané oficiálne odporúčania, sa veci opäť rozbehli.
Kam podľa vás smeruje táto cesta?
Takže ste raz povedali, že niektorí ľudia sa už prebudili a spochybňujú to. Ale stále si jasne všímate, že
keď sa dávajú odporúčania na injekcie, úmrtí pribúda.
Kam podľa vás smeruje táto cesta? Na čo sa pripravujete aj vo svojej práci?
Tak som si pre istotu nakúpila trochu do zásoby, pretože sa nedá odhadnúť, kam to všetko pôjde.
Samozrejme dúfam, že ľudia tam raz prestanú stále behať.
To by bola jedna z možností.
Len si myslím, že je škoda, že sa naša staršia spoločnosť nedokáže brániť.
Najmä ľudia, ktorí sú v domovoch dôchodcov.
Ak nemáte deti, ktoré sa držia na nohách, potom ste úplne vydaní na milosť a nemilosť celej veci. Nemôžete s tým nič urobiť.
A myslím si, že je to škoda. Pretože práve teraz, keď si uvedomíte, poviem to takto, že ľudia požadujú
prehodnotenie, aj keď sa to nedeje z druhej strany.
Alebo či príspevky, ako je napríklad MDR, prispeli k vedľajším účinkom očkovania minulý
utorok. Myslím si, že to bolo veľmi odvážne.
Samozrejme, nebolo povedané všetko - pre bežných občanov by to bolo príliš veľa.
Z knižnice médií však už bola stiahnutá.
Že ho už nemôžete sledovať. Myslím si, že je to škoda.
Kde sa začína osvietenie? Prečo, čoho sa boja?
Áno, urobili chybu.
Ale musia si to aj priznať a nesnažiť sa z toho vykľučkovať a pokračovať len preto,
že sa stále zasekli na tom, koľko plechoviek
Áno, aj tak sa už premrhalo dosť miliárd na iné veci.
Áno, potom je jedno, či je to s ním rovnaké. No a čo?
A áno, prehodnotenie by bolo nesmierne dôležité.
Mám neuveriteľné množstvo poškodení spôsobených smútkom.
Ako chcete ľuďom vrátiť rozlúčku, ktorá im bola odopretá?
alebo poradenstvo pre pozostalých, kde nemohli byť prítomní?
Áno, aj rozlúčka v krematóriu alebo táto sprevádzaná kremácia? To všetko bolo zakázané.
Alebo sa najlepší priateľ nemohol zúčastniť ani na pohrebe, pretože bol vylúčený.
Myslíte všeobecne alebo pre ľudí, ktorí nemali určité postavenie?
[Marlies Spuhlerová: Áno, museli ste patriť do úzkeho rodinného kruhu, aby ste sa mohli zúčastniť pohrebu. A to nebolo možné.
Až potom, po povinnom testovaní a podobne, sa na cintoríne uplatňovali 3 alebo 2 G, v závislosti od situácie.
A áno, prehodnotenie by bolo dôležité.
Ľudia jednoducho prišli o veľmi dôležitú časť.
A najmä vtedy, keď je väzba úzka.
Inými slovami, pravnučka sa v skutočnosti nemohla pripojiť k svojej prababičke na pohrebe.
Ale rovnako dobre sa môže stať, že pravnuk strávil so svojou prababičkou len prvé tri alebo štyri roky svojho života.
A potom je tu silné puto.
A ja mu nemôžem povedať, nie, nemôžeš prísť.
Áno, ako sa má dieťa niekedy správne vyrovnať s týmto smútkom alebo ako sa má správne vyvíjať?
Chcem povedať, že v určitom momente sa často stretávate so smútkom.
Vieme sa dobre rozlúčiť. Lúčime sa každý deň.
Na to nesmiete zabúdať.
Ale táto večná rozlúčka je niečo iné.
Myslím si, že je to škoda.
A myslím si, že je škoda, že sa pravda stále zatajuje.
A niečo sa deje.
Od roku 2021 sa všetko zmenilo, tak to jednoducho je.
Všetko je inak. A čo je iné? Iba jedna vec bola zavedená inak.
Takže v skutočnosti nie je až také ťažké vyriešiť túto rovnicu.
[Marlies Spuhler: Nie, presne tak.
Je to úplne normálny, jednoduchý matematický problém. A ak ho neviete vyriešiť, tak ja neviem. Teda, tak pomaly...
Myslím si, že naši politici sa tejto zodpovednosti nemôžu vyhýbať.
A nemá zmysel rezignovať alebo robiť čokoľvek iné.
Nie, myslím si, že by mali byť postavené pred súd. Pre mňa je to, čo robia, masová vražda!
Teraz to slovo naozaj musíte používať.
Znie to ako silné slovo, veľké obvinenie.
Ale ak sa na to pozriete naozaj podrobne, mali by ste sa nad tým zamyslieť.
[Marlies Spuhlerová: Áno, myslím, ako som povedala, ale to nie je ospravedlnenie. Ale mnohí ľudia sa jednoducho
dostali dopredu (tým, že predčasne zomreli). Pravdepodobne by v blízkej budúcnosti aj tak zomreli.
Najmä pre starších ľudí.
Často trpia rôznymi chorobami.
A to ju len zintenzívnilo.
To však neospravedlňuje skutočnosť, že museli odísť skôr.
Ale myslím si, že dosť ďalších ľudí by ešte žilo, keby sa nenechali naviezť. Áno, naozaj.
A ja si jednoducho nemyslím, že je to správne.
A jednoducho sa za to musia ospravedlniť.
V Karlsruhe sme podali aj trestné oznámenie. Zúčastnili sme sa na ňom.
A môžem to každému len odporučiť.
Trochu reklamy na strane.
Na adrese ZAAVV, Z -A -A -V -V, môžete kartu stiahnuť. Môžete ju vyplniť. Môžete ju odovzdať v BGH.
Preto môžem všetkým povedať len toľko, aby to urobili! A myslím si, že by mali byť stíhaní.
A najmä náš pán Lauterbach, ktorý ako minister zdravotníctva hovorí také hlúposti, áno, tak úprimne.
Nemá to nič spoločné so zdravím. Pre mňa je to minister choroby.
[Sören Schumann: Áno, neviete, či sa máte smiať alebo plakať. Skôr plakať.
[Marlies Spuhler: Áno, nikdy som sa osobne neobrátila na politikov. Vždy som sa držala pri zemi.
Ale áno, keď vidíte, čo sa tu deje. Áno, buďme úprimní. Potom musíte niečo urobiť.
A ľudia by nemali všetko len tak prijať. To nemôže byť správne! Nikdy som to nepochopil.
Kam sa podel všetok bojový duch?
Možno pre vás osobne. Aké boli posledné tri roky?
Čo ste sa ešte naučili vy osobne? Kde ste si niečo uvedomili? Alebo čo vás núti
povedať si: Hej, toto sa mi opäť veľmi vyjasnilo?
No, tak je to teraz pre mňa alebo pre nás v rodine všeobecne. Naučili sme sa byť ku všetkému kritickí.
A nespoliehať sa na vyhlásenia jednotlivcov. A aby sme sa vždy najprv presvedčili sami. Takže vo všeobecnosti verím len tomu,
čo vidím naživo. Takže ani tu v televízii alebo niečo podobné.
Dnes vieme, že všetko sa dá obnoviť.
Áno, tak to je myslenie za seba, trochu si to skúmajte sami. Čo by za tým všetkým mohlo byť?
Spomeňme niektoré pozitívne aspekty: Nikdy sme nemali žiadne problémy s uzamknutím ani s ničím iným. Vždy
sme všetko vnímali pozitívne. Bolo to vlastne príjemné.
Na ulici sa nič nedialo. Ľudia si pri nakupovaní museli držať odstup. Ak ste boli objednaní k
lekárovi, museli ste zavolať, dostali ste ho hneď.
Nemali ste žiadny čas na čakanie. Takže si z toho všetkého musíte zobrať pozitíva.
A bez čoho by som sa nechcel zaobísť, sú všetci ľudia, ktorých som za posledné tri roky spoznal.
Takže si myslím, že ešte predtým, ako prišiel zázračný liek, ste si jednoducho uvedomili, že C
(Corona) jednoducho ukázal skutočný charakter ľudí.
A potom ste tiež videli, v koľkých ľuďoch ste sa v skutočnosti mýlili.
Koľkí sa navonok prezentujú tak, že vo vnútri vôbec nie sú takí, akí sú.
A za posledné tri roky, kvôli preorientovaniu sa, ľudí, ktorých ste spoznali a je to len tak tak.
Teraz som na tom oveľa, oveľa lepšie ako na začiatku.
V každom prípade. A my už nemáme strach. Úplne sme sa ho zbavili.
Preto sa už nenecháme ničím vyviesť z miery.
Ibaže by niekto išiel rovno po rodine alebo tak. Presne tak.
Ale práve na ľudí, ktorých teraz poznáme, som naozaj hrdý
Je ešte niečo, čo by ste chceli ľuďom povedať na záver?
Takže by som to chcela odporučiť všetkým.
Neverte vždy všetkému, čo sa hovorí. Presvedčte sa sami.
Nezabudnite byť sebakritickí. Áno, všeobecne kritický ku všetkému.
A jednoducho hľadajte rovného.
Ak budeme silní a budeme držať spolu, nič sa nám nestane.
Takže pevne verím, že.
[Sören Schumann: Dobre, pekné záverečné slová a ďakujem ti za tvoje odhodlanie, drahá Marlies.
Dúfam, že sa nám podarí osloviť veľa ľudí.
Bolo tam veľa zaujímavých vecí.
Mohol som sa tiež veľa naučiť. A ďakujem vám za vašu odvahu a odhodlanie.