Шта УН, СЗО, ЕУ и ВЕФ тренутно сматрају највећом претњом?
Тачно: У дезинформацијама.
Ово мора хитно да се сузбије. У средини новембра 2023. године Сенат Француске разматрао је нацрт закона против дезинформација.
У складу с тим, појединци који критикују фармацеутску индустрију суочавају се са високим новчаним казнама и затворским казнама.
Свако ко се усуди да критикује медицинске нарације владе може доћи у сукоб са овим законом.
Парламентарна група ЦДУ/ЦСУ у немачком Бундестагу заузела је исти став средином децембра 2023. године.
Она је поднела предлог под називом: "За транспарентне преговоре о споразуму СЗО о
пандемији – против дезинформација и теорија завере".
На годишњем састанку Светског економског форума у Давосу средином јануара 2024. године, борби
против дезинформација такође је дат највиши приоритет.
Зашто?
Од проглашења пандемије коронавируса,
Јавно поверење у политику, медије и здравствене власти значајно је опало.
Многи људи трпе нежељене ефекте вакцина.
Такође постоји значајан вишак смртности међу млађим људима.
Ипак, рекламирање вакцинације против КОВИД-19 наставља се као да се ништа није догодило.
Федерални центар за здравствено образовање, на пример, и даље тврди да је вакцинација против КОВИД-19 ефикасна и безбедна.
Иако су безбројни гласови жртава вакцина, лекара, статистичара, развијача вакцина, патолога и других давно доказали супротно.
Каква подсмех за све жртве које су остале са тешким повредама.
Потискивање управо тих дисидентских гласова је циљ борбе против наводне "дезинформације".
Позиви да се покрену правни поступци искључиво против кривичних дела повезаних са коронавирусом све су гласнији.
Испод можете видети организаторку сахрана Марлис Шпулер из јужне Немачке.
Госпођа Шпулер извештава о својим искуствима од почетка пандемије коронавируса. Она сведочи:
Све се променило од 2021. године.
и закључује: "Наши политичари не могу да избегну ову одговорност."
Не, мислим да их сада треба извести пред суд.
Оно што они раде је, по мом мишљењу, масовно убиство!
Погледајте овде делимично скраћени интервју Сорена Шумана са погребницом Марлис Спулер.
Ширите ове информације у време све веће цензуре и помозите да нецензурисане вести продру до јавности!
Добродошли на данашњи интервју. Моје име је Сорен Шуман и данас интервјуишем Марлис Спулер.
И да, говоримо о ономе што је она доживела током последње три или четири године.
Марлис је организаторка сахрана.
или да, у погребном предузећу
И то је прилично узбудљиво, јер можете да видите, рецимо, на првој линији, колико људи умире и можда од чега.
Сматрам то веома, веома узбудљивим да овде са вама поделим њену перспективу, њена искуства и њене авантуре.
И да, Марлис, да ли бисте желели да кажете још нешто о себи и свом раду?
И такође, како сте се суочили са овим питањима?
Да, тако је: Да, ја сам Марлис Шпулер, тако је, имам 42 године.
Мој муж и ја смо 2007. године основали еколошку столарску фирму са погребним услугама.
И тако сам се укључио.
Мој муж је мајстор столар, а ја сам мајстор мртвозорца.
Тачно. И да, од тада водимо наш мали породични посао.
Од 2007. године, односно већ око 16 година.
Управо тако, да.
Дакле, већ имате доста искуства.
Можете видети шта се дешава напољу по томе колико имате посла.
Да, апсолутно.
И тако, како је све почело за вас?
Која су ваша прва искуства или сусрети са овом планираном пандемијом, како је треба називати?
Каква су била ваша прва искуства са њим?
Да, сазнали смо за целу ствар из вести, баш као и сви остали.
Имајте у виду да на почетку уопште немамо ништа за премилог.
Заправо, у 2020. години умрло је мање људи него претходне године или у годинама пре тога.
Дакле, била је то више мрачна година.
Да, иако је званично било крајем 2019. године, оно је већ било почело.
Па су рекли: "Еј, сад је стварно лоше!"
Управо тако.
И рекли сте да сте 2020. године, такорећи, имали мало мање посла.
Управо тако, да.
Имали смо, па, број смртних случајева варира сваке године.
И ми смо овде у селу са око 8.000 до 9.000 становника.
И кажу да – барем је тако било пре 2019. године – један проценат становништва умире сваке године.
То вам даје отприлике стопу смртности.
И једноставно је било тако да,
и делимо простор са другим погребником који је овде дуже од нас.
А 2019. године, мислим да смо имали 45 или 46 сахрана.
То је много за малог погребника као што смо ми.
А следеће године, 2020. године, имали смо само 35.
Па, то заиста није много.
И била је то мирна година.
Значи, успео си да се побринеш и за многа лична питања.
Управо тако. И да, то једноставно није одговарало ономе што говоре на телевизији.
Увек сам мислио: Да, где су они?
Где су сви?
И у једном тренутку једноставно је било тако да је у болницама увек писало "преминули са Ц".
Тачно. То је увек било наведено у смерничном листу.
И у неком тренутку смо схватили да је то случај само у болницама.
Са кућним колекцијама то уопште нисмо имали.
А онда постоји још један погребник овде у нашем крају који је такође спреман.
И од тада разговарамо телефоном, или у почетку смо разговарали готово сваки дан, да, и једноставно смо
размењивали те занимљивости које су нам привукле пажњу.
Прво, питање смртних листова у болницама.
Мислимо да је то такође био приоритет. Само је било мало више новца, да.
Ако то пише, такорећи.
Управо тако, да, не за нас, већ за болницу.
Управо тако, и да, једноставно није било код куће.
Људи су тамо умирали на сасвим нормалан начин.
И то су биле прве ствари које су нам привукле пажњу и учиниле нас сумњивим.
И нисте то урадили сами, већ у консултацији са колегама.
Управо тако. И они су направили сличне запажаје.
И то су приметили, да. Баш тако.
У реду.
И тако, 2019. година, само да ставимо у контекст, била је нормална година, а 2020. такође није много значила, иако је наводно
већ била у добро развијеној фази веома озбиљна здравствена криза.
И онда је следеће поглавље вероватно почело 2021. године, зар не?
Тада смо то заиста приметили.
Ово је заправо почело крајем 2020. године.
Током година сам погрешио у "Fakten Frieden Freiheit" (Чињенице мир слобода),
Понекад је лако постати збуњен.
Да, баш тако, почели су са вакцинацијом крајем 2020. године.
И остало је само три, четири, пет дана до краја године.
Не сећам се колико пута смо посетили домове за старе.
Значи само у домовима за старе, а код куће уопште не.
Али нисмо нужно мислили да би то могла бити инјекција.
Тачно. И да, тако је било.
А у јануару и фебруару било је заиста интензивно.
Имао сам још једну стажисткињу која је заправо била докторка палијативне неге, али је желела да промени
смер јер је у својој болници доживела неке чудне ствари.
А онда сам рекао: "Али још не знам колико ћемо смртних случајева имати. Никада се унапред не може знати."
И онда ми је то заиста ударило у главу. Био сам тако срећан што је била ту. Јер је већ била старија и имала
је возачку дозволу. У почетку је ишла са мном код власти. А онда је почела сама да вози.
Она је продужила своју праксу како би могла да ми помогне.
Она је рекла да неће напустити праксу док не завршимо обраду свих њих, јер их је било толико много.
И заиста је било осам или девет смртних случајева на почетку године, те недеље.
То је било заиста интензивно.
То је било заиста необично.
То се никада раније није догодило.
Већ смо имали четири или пет недељно, али не осам или девет.
То је заиста било тачно, заиста си морао да се побринеш да ништа не заборавиш и да све прецизно документујеш.
Једва си могао да пратиш, такорећи.
Управо тако, да. То је било заиста узбудљиво.
А онда је пролеће било тихо.
Где обично већина људи умире, било је једноставно тихо.
Више се ништа није дешавало, да.
Сада је пролеће 2021, зар не?
Управо тако.
Одједном је све било тихо.
Било је веома, веома мало.
Један, два, тако мало.
Мислим да смо имали три недеље заредом у којима нисмо имали ништа уопште.
И то је заиста необично, онда.
И ми једноставно мислимо да су они са претходно постојећим стањима, старији и они који би иначе
умрли током тог периода, само умрли раније, да.
Кроз ињекцију.
И да, када је започело лечење оних са претходно постојећим стањима, поново смо то приметили.
Јер смо онда добили све нехарактеристичне смрти.
Само лежим мртав у кревету, да.
Кардиопулмонална реанимација, даље.
Да, само стварно чудне ствари.
Такође смо имали смртне случајеве.
Сматрао сам то прилично језивим.
Заиста су крварили из сваке поре, да.
То није било лепо.
То нам се није догодило ни једном у 16 година.
Дакле, само необичне ствари које су се догодиле и које раније нису биле ту.
Када заправо почиње посао мртвозорца?
Дакле, пријављена је смрт. Онда вероватно постоје неке друге ствари које треба разјаснити.
А када ти ступиш на сцену?
Па, зависи од тога где особа умре.
У болници, доктор издаје потврду о смрти.
А ако умреш код куће, мораш да позовеш лекара у своју кућу.
Неки општи лекари дају своје бројеве телефона, а онда они долазе.
Или, током последњих сати рада ординација, позовете дежурну службу. И они ће у неком тренутку послати лекара.
Уколико је дежурна служба доступна.
Не знам да ли ће бити ново решење. Јер се наша служба дежурства смањује.
У реду.
Да, није баш лепо.
Да.
Управо тако. И да, када је доктор био тамо
и ако у изводу о смрти не пише "узрок смрти непознат", онда нам је дозвољено да дођемо.
У реду. И то је отприлике када, да би гледаоци имали представу?
Разговараћемо о овоме са рођацима.
Преминули може остати код куће до 36 сати.
Ах, у реду.
Зато што га многе породице такође користе да се опросте.
Након тога ће се промене ипак догодити.
И они не морају нужно да желе да виде отворени ковчег.
То је разумљиво. То је у реду.
Код куће је друга атмосфера.
Међутим, речено нам је и да дођемо одмах.
Било да је три ујутру или у било које друго време, такође је доступно.
Али прилично ређе.
Већина људи заправо чека до јутра пре него што позову.
Да, али то значи да сте рекли да сте такође приметили јасне разлике. У стању у којем сте затекли премилог.
Да, већ смо то неколико пута доживели, јер је било потпуно необично.
са свим тим крвљу
Од краја 2020. или почетка 2021. године, такорећи.
То је било 2021. године.
Исто ће важити и у (години) 2022.
То је оно што смо више или мање доживели током последње две године, или боље речено већ три године. Да.
А оно што и даље установимо јесте да понекад, када посећујемо куће жалости,
Већ сам се консултовао са другим предузимачима који имају исти проблем.
Понекад посећујемо куће жалости, где се осећамо
као да преминули или уопште немају ригидност мишића или она веома брзо нестаје, ишчезава и одмах почиње распадање.
Само мораш бити опрезан приликом разгледања.
Наравно, ово више не може бити загарантовано толико дуго као раније.
Колико обично траје ригид мортис?
Заправо, четрдесет осам сати.
Они се обично чувају на 5 степени, преминули.
Онда је то дефинитивно два дана.
А сада је много краће. То значи
То такође може бити последица ињекција генске терапије које су примењене, а које су, такорећи, могле изазвати промену.
Па, ми смо такође у контакту са групом лекара и других људи.
А такође постоје и неки који много раде са микроскопом тамног поља.
Заправо могу то свима препоручити.
Ако познајете натуропата или било кога ко ради са тамно-пољском микроскопијом, замолите их да то ураде.
То је веома занимљиво.
И ми смо то урадили.
И били смо шокирани када смо открили колико је наше крв била пуна тешких метала.
А сада смо се цело време детоксиковали, редовно узимали витамине и тако даље.
И заиста нам је много боље него раније.
Тачно. И да, они су дефинитивно већ спровели различите тестове, својом крвљу, са различитим серијама и тако даље.
И такође су приметили изузетно брзо погоршање крви.
И то, наравно, одговара запажању које смо направили.
Дакле, они то објашњавају на такав начин да је сасвим могуће да је једноставно тако.
Да.
Мислим да би такође било занимљиво да већ око 16 година радите у овој професији.
А онда су, да тако кажем, биле једна или две пандемије које су прошле кроз земљу. Свињски грип, птичији грип и тако даље.
где су се одиграли слични сценарији. Како сте реаговали када је то коначно почело, пре око три или четири године?
Каква си осећања имао у том тренутку? Или си већ имао одређене интуиције о томе шта би то могло бити?
Па, од самог почетка ми се чинило чудним. Само начин на који је то било представљено на телевизији.
Такође смо чули за то на вестима. И увек је било време за вечеру.
Дакле, ми смо заправо увек гледали вести док смо јели.
Можда није најбоља идеја.
Не.
Престали смо да то радимо давно.
Да, и заиста смо на почетку имали непријатан осећај, јер нисмо знали шта да очекујемо.
Али је то брзо спласнуло, једноставно кроз искуства која смо стекли у својој професији.
Видели смо да су болнице очигледно само хтеле да остваре профит, јер је то било једино
могуће. И, што је чудно, нико није умро код куће.
А претходне пандемије, или наш округ никада није био погођен.
Да, па, тамо такође није било ништа.
Мислим да су то били експерименти који су пошли по злу, не знам.
Сада једноставно нису успели да то спроведу. Не знам.
Да, за нас је то дефинитивно почело тек када је убризгавање почело.
Пре тога је све било мирно, нормално.
Понекад је било више, понекад мање.
Да.
Такође је веома занимљиво што сте већ два пута рекли да у почетку нисте приметили ништа и да је, такорећи, само смртним
случајевима у болници стављен овај печат. Постоји претпоставка да иза тога стоје и финансијски интереси.
Не би било први пут, такорећи.
Чули смо од породица, не желим да именујем имена, али им је заправо понуђен новац од стране одељења, од стране
лекара, ако би дозволили да се Ковид унесе у евиденцију.
Једноставно сматрам да је то заиста шокантно.
Мислим да је то овде већ кривично дело.
Где би неко заправо морао да се упути?
То јест, да, манипулација, нудећи људима новац.
Могао бих да замислим да би многи људи то прихватили, ако ионако немаш никакве уштеђевине, можда.
Заиста мислим да је скандалозно што нико није рекао ништа и што нико није предузео ништа против тога.
Да, овај, рецимо, оквир се често тумачи на онај начин који одговара,
Дакле, или где постоје одређени интереси или одређене предности за особу која то ради.
На пример, ако је неко сада примио такву инјекцију генске терапије и можда претрпео одређену штету као
последицу, веома је тешко да се то призна јер, наравно, нико заправо није заинтересован да сноси одговорност за то.
Или би се доктор онда такође могао осећати одговорним за то.
С друге стране, ако могу, да тако кажем, да на људе након смрти ставим печат "коронавирус" и да на томе
зарађујем, онда ће неки људи, природно, желети да то искористе.
А оно што је већ постало сасвим јасно јесте да је на почетку, иако је била огромна здравствена криза, мање људи умрло.
Барем више не.
А онда, са тим великим леком који су хвалили и прогурали кроз веома посебан поступак одобрења, где су,
такорећи, сви алармни звона већ звонила, али је ипак спроведен, број жртава је порастао.
То је парадоксално, јер би требало да штити или помаже.
Заправо смо имали случај у којем је заиста писало: "преминуо на C".
И човек је 14 дана након треће вакцинације, тако да, да тако кажем, мора да иде трећи пут – и да, он је потом умро, а
већ је имао преко 80 година. Дакле, он је заиста био болестан, тест му је био позитиван и потом је од тога умро.
И то је био једини који смо тамо имали са "an C", да, као разлог.
Заправо, они то и не морају да упишу.
То је довољно ако су означили поље за заразно.
Али овде се то једноставно није радило.
Овде, чини се, да је увек стављано нагласак на то да се наведе шта је то.
Да. Не знам. Да.
Врло узбудљиво.
Значи, говорите о лекарима који, такорећи, иду у домове преминулих. Да, тако је.
У реду.
Али је тај човек тада такође био у болници.
Он је још увек био на вентилатору и тако даље. Он једноставно није преживео.
Да.
И шта сте приметили у друштвеној сфери?
Мислим, вероватно сте у контакту са породицама, са онима који су погођени.
Сигурно ћеш тамо научити неколико ствари.
Дакле, раније је било овако: имали смо смртне случајеве. Они су хтели да виде доказ од мене.
И ја заиста имам доказ о имунитету. Ми смо то урадили.
Заправо смо имали коронавирус на почетку 2020. године, само то нисмо знали.
Годину и по касније то нам је потврдио тест крви који смо урадили.
а затим је стекао овај сертификат имунитета кроз "Доказ разума" .
У многим случајевима је то такође било препознато.
Још увек тестирам и тако даље.
Увек смо то радили као мере предострожности пре посете купцима, како би се осећали сигурније ако би желели да то виде.
Добили смо поруку, и то је то.
Тачно. Дакле, то је била једна ствар.
Морам да кажем да смо у овој кампањи приметили да се та подела која погађа друштво, а која се одигравала за
столом редовних посетилаца или породичним столом, такође огледала и у породицама у жалости.
Онда су уследиле оптужбе као: "… јер није био вакцинисан, умро је. Криви сте ви јер ниједан од вас није вакцинисан."
А онда чланови породице такође нису присуствовали сахрани.
И заправо сам све то сматрао веома несрећним.
Колико је изненадно ова тема почела да прати све.
Једино што је било важно било је да ли си вакцинисан или не.
Говорим тако чудно сада јер би људи овде покушавали мало заобићи цензуру.
Да. Да и даље разумеш на шта циљам.
Тачно. И мислим да је то права штета, јер се то и даље може осетити.
Људи некако више не могу да нађу начин да се сложе, па када дође до поделе наслеђа, могу завршити у међусобним сукобима.
Приметили смо ово у више наврата.
Само сада, то је већ било раније.
Где год је то могуће, људи се искључују са сахрана, тако да чак ни не сазнају да је неко умро.
Али ако неко изгуби мајку или оца, онда морам да кажем.
Па, ја му нећу звонити, али ако он позове мене и пита, рећи ћу да, наравно.
Не могу да кажем: немам дозволу да кажем било шта јер моја сестра не жели да кажем или тако нешто.
Заправо сматрам да је то најгора ствар од свега.
Дакле, и ви сте приметили ове промене? Да сте на почетку, можда, чак били и оштро критиковани, или да
су људи говорили: "Хеј, да, овај вирус је тако лош."
И ми смо се тога плашили, и да су се можда ствари мало промениле, да је можда и због убода људи умрло.
Сада то имамо.
Људи ми се не обраћају директно током сесије саветовања у вези са жалошћу, али обично када имамо други или трећи контакт.
Дакле, консултација поводом жалости у суштини је прва консултација?
Почетни контакт, такорећи, да.
Дакле, није први контакт, али да, управо први разговор који имате, у којем разговарате о свему, колико год можете.
Увек мораш узети у обзир у каквој су сада ситуацији рођаци.
Можеш ли још да разговараш са њима о свему?
Увек тамо оставим блокчић папира са неколико записаних ствари, да би имали о чему да размишљају.
Ово су аранжмани, погребне услуге и слично.
Тачно. И зато ме још не би обратили.
Али ми се често дешавало да, када дођем тамо други или трећи пут, они кажу: "О, госпођо Спулер."
А онда или знају за моје видео снимке, моје интервјуе. Онда ми директно о томе говоре и кажу да
мисле да је сјајно што се усуђујем да кажем истину.
А онда ми реци шта мислиш.
Често чујем људе како кажу: "Да моја жена није била вакцинисана, још би била жива."
Или: "Од другог пута мама се осећа горе."
Или: "Од трећег пута је са татом било предвидљиво."
Па, сада то све чешће чујем.
А посебно код средовечних, рецимо, који су тешки за процењивање, сви ће бити старости
између 40 и 60 година. Они то сада примећују.
И они такође јасно кажу: "Па, ми – никад више."
А онда чујете колико има породица у којима цела породица уопште није вакцинисана.
Дакле, то је још једна ствар.
Или заправо у свакој породици постоји неко ко је то заиста спровео до краја и рекао: "Нећеш ме ухватити!"
Дакле, има их више него што би се могло помислити.
Чак и ако нам кажу да је стопа вакцинације овако или онако висока, не верујем у то.
Па, мислим да нас је више.
Ми једноставно нисмо се познавали на почетку.
И ми смо се такође осећали прилично усамљено.
Такође смо помислили: "Боже, да ли смо сада овде сами?"
Сви смо покушали да те упозоримо на почетку.
Имали смо искуство са овим у почетку јануара и фебруару.
И рекли смо: "Хеј, људи, немојте тамо да идете. Многи од нас умиру."
Дакле, чак и уз то и уз чињенице... – видели смо то.
Где су сви они који су умрли од коронавируса?
Није било ниједног тамо.
Више није било могуће уверити их чињеницама.
На крају су чак затражили одобрење за сав тај прљавштину.
Били су тако срећни
као лек, као чудотворни лек, у ствари
И ја једноставно мислим да је штета што толико људи више не преиспитује ово.
Где је нестала свест о здрављу?
Имамо еколошку столарску радионицу. Већина наших купаца је или еколошка или веганска или шта год.
Они воде суштински здрав начин живота.
Ми наносимо природно уље на ормаре.
Али са свом том прљавштином, трче код доктора.
Не разумемо то.
Они ће то прогутати.
Када је у питању храна, они се старају да она ни под којим околностима није била третирана пестицидима.
Они себи дозвољавају да се подвргну генској терапији...
Немам појма.
Па, то је нешто што ни ми никада заправо нисмо могли да разумемо.
У умовима људи се догодило то да су једноставно напустили критичко размишљање и слепо верују у све што се тренутно дешава.
Да ли су сви изгубили своју интуицију?
Није као да обављамо посао који је толико свеприсутан.
Заиста? Ако те погребник упозори, требало би да то схватиш озбиљно.
Никад нисам разумео зашто људи и даље...
Какве су биле реакције?
Дакле, када си рекао: "Хеј, они кажу ово и оно, али ми смо доживели потпуно супротно",
како су људи реаговали када си им то рекао?
Да, слушали су то, и када сте их следећи пут поново срели, они су већ били вакцинисани.
Онда се то већ догодило. Иако си је више-мање унапред упозорио.
И рекли сте да је сада већ делимично случај да људи схватају да можда избор који су
направили није био прави. Да већ праве одређене везе.
Да ли је можда такође било развоја од: У почетку уопште није...
А сада кажеш да можда људи тамо праве одређене везе, можда чак и више пута.
Да ли је то такође био одређени развој током времена?
Да, апсолутно. Апсолутно.
У почетку то нису видели.
Већ смо имали смртне случајеве. Постоје и храбри лекари.
Они затим упишу смрт од стране трећег лица (вакцинација). А затим полиција такође обави обдукцију.
Да ли је било тако, ако тамо пише, да ли је обављена обдукција?
Да, онда ће бити конфисковано. То је неприродна смрт.
Ако пише смрт убодом, онда
Да, то је неприродно. Баш тако.
А затим се обавља обдукција, али је спроводи одељење за кривичне истраге, односно полиција.
И случајно смо, у овом конкретном случају, имали да рођаци закажу преглед код лекара у петак за бустер дозу.
Тачно. А обдукција је била у среду.
А онда су само чекали резултат.
И све што је изашло било је срчани застој.
Веза није испитана.
Да, били су тамо у петак (ради вакцинације) и добили су своју следећу дозу. Тако је једноставно било.
Да, и на почетку је било више тако, они су, наравно, веровали целој ствари.
А ако бисте рекли супротно, онда "о, добро".
И можда сте чули један или два разговора међу својим пријатељима.
Често сам чуо људе како кажу: "Верујем влади; изабрали су је народ." Да, и они не верују да
би влада могла учинити било шта лоше народу.
Шта желиш? Не доносиш ништа друго. Да,
И не можемо да се супротставимо лекарима који су за то и који подржавају целу ствар.
Немамо никакве шансе. Као пацијент, верујете свом лекару.
Да, и очигледно су они и даље некако изнад нас.
Да ли је било неких догађаја у којима су се ствари развиле у супротном смеру? Или је то био постепен процес од "Да,
верујем у то и он је дефинитивно умро од вируса" до "Да, ова генска терапија могла је… то је вероватно узрок", зар не?
Као што сам рекла, ми заиста гледамо све што плаћа GEZ, више ништа друго не гледамо.
Константно то избегавамо јер једноставно не желимо да будемо бомбардовани глупостима.
Али можете да схватите шта се догодило када разговарате са људима на улици. Јер они увек о
томе причају или преносе оно што су тамо чули.
И људи су такође ангажовани у дијалогу.
А сада, ако неко каже: "Хеј, од тада се осећам тако лоше", онда ће се и следећа особа усудити да то каже.
И то је такође процес.
Сада си то тек схватио.
Све више људи се усуђује да изађе и каже: "Да, нисам задовољан тиме."
Плус искуства која породице имају са смртима. Многе породице су погођене више пута.
Да, они су сахранили пет чланова своје породице у последње две године.
Ако и сада не разумеју, не знам шта да кажем.
Али вероватно још увек има неких који кажу: "Да, у реду."
Не те.
Госпођа је рекла: "Апсолутно никада више." Дакле, она је такође чврсто уверена да је ово резултат целе ствари.
Јер то једноставно не може бити, да.
И двоје њене браће или сестара, обоје још нису имали 70 година, да.
Један није 60, други није 70, а оба родитеља су у раним осамдесетим. Дакле, негде... Да, посебно када
говорите о очекиваном животу од, не знам, наводно, да.
И одједном сви умиру. То не може бити истина, зар не?
И они то сада могу да виде.
Као што сам рекао, то све чешће чујем.
Да није било моје жене (која се вакцинисала), она би још увек била жива, да.
Или од треће, четврте, пете, у зависности од тога колико их је било, све је кренуло низбрдо, зар не?
Иако већина заправо каже: од трећег па надаље ствари су изашле низбрдо.
Мислим да, ако сада идеш још чешће, то је, наравно, само моје лично мишљење. Што се горе осећаш.
Хајде поново да разговарамо о временској линији и бројкама.
Дакле, да укратко још једном резимирамо.
2020. је била веома мирна, мирнија него раније.
Почело је крајем 2020. године. Можете видети временску везу са програмима инјекција.
У 2021. години, то је дефинитивно било знатно више од...
То је било прилично узбудљиво. Извините?
Тада је стварима заиста кренуло у напријед 2021. године.
2021. је била заиста узбудљива година.
И шта се десило у годинама које су уследиле? 2022, 2023?
Дакле, 2022. је и даље била интензивна.
До 2022. године, односно 2021. и 2022, увек смо примећивали корелацију.
Да. Дакле, отприлике две недеље касније објављен је пост. А сада је 2023...
Дакле, две недеље након термина за инјекцију...
Управо тако, да, управо тако.
А сада је 2023. чини се да се поново изравнава.
Заправо смо и ове године имали највећи број смртних случајева опет у пролеће и јесен.
Ипак, морам да додам да су се код нас ствари заиста поново покренуле ове године 28. септембра, када је много људи умрло.
И 18. септембра је поново почело, зар не? Они су поново почели.
Почело је са званичном препоруком, такорећи, од ...
Управо тако, и такође знамо од пријатеља, односно познаника који раде за лекаре, који су медицински
асистенти или тако нешто, и њихови календари су били пуни. Да,
Људи су чекали прилику да освеже своје знање.
И тамо је било исто, као што сам рекао, опет је било тачно десет дана, баш као што је за нас почело.
И оно што је сада запањујуће јесте да старија генерација поново стиже.
Онда схватим да је то био главни фокус.
Јер сада имамо много људи у својим тридесетим, који су рођени у тридесетим, где сада сви... Што на први поглед није необично.
Стари људи умиру, тако је то, посебно када имаш 90 година.
Молим вас, немојте ово погрешно схватити.
Али једноставно, као што сам рекао, то је упадљиво:
18. (септембар) био је почетак.
28 (септембар) – тада је све почело.
А сада се ствари смирују.
И вероватно можете да закључите по стању преминулог, као што сте рекли на почетку.
Нажалост, можете то видети.
Многи од њих имају овакво сиво, веома сиво, жућкасто лице.
Дакле, то је неприродно.
Није онако како мртва особа обично изгледа.
А остали су, па, и они шкргутаво жути.
Дакле, имамо пуно, пуно жутих, да.
Жута, да ли то има неке везе и са јетром?
У групи лекара чији смо део, многи су већ рекли да се овај спајк протеин обично нагомилава у јетри.
И то би затим створило овај жућкасти изглед.
Могу само да поновим оно што сам чуо.
Опет сам ван тога.
То више није моја област стручности.
Али ја и даље имам посматрање и распад.
Ова аутолиза почиње много раније.
Ми покупимо много људи који су мртви само дан.
И не можеш да их додирнеш јер би случајно могао да им скинеш кожу или тако нешто.
И то не би требало да буде тако. Не након само једног дана.
И не добијају сви кортизон и хемотерапију или било шта слично. То би био један од разлога.
Не, они су умрли у нормалним околностима, ја ћу их назвати нормалним околностима.
Ипак, тако је. То заправо не може бити тако. Не тако често.
Као што сам рекао, то је одувек било тако.
Неко ко је претходно прошао кроз хемотерапију у трајању од три месеца или дуже и који је услед
тога преминуо, такође ће одмах почети да се распада.
Не морамо да причамо о томе. То је изузетно напорно за тело.
Али људи умиру без хемотерапије. Или без пријема високих доза кортизона или било чега другог.
Или без морфијума. Како да знам шта тамо добијаш?
Да, и то је врло приметно. И ми то и даље видимо.
И најглупља ствар је што они организују сахрану, што је глупо, још не знам да ли је то добро или лоше.
Продужили су период сахрањивања на десет дана. Пре тога је био седам. Откако је почела пандемија.
И то је, наравно, проблем за нас. Посебно када су у питању сахране. Када је сахрана већ за само недељу дана.
И то је са телом положеним. Заиста морате проверити да ли ће ковчег бити затворен раније.
Сада се одвија само другачија врста комуникације него раније.
Због изгледа преминулог.
Да, баш тако. Не можете очекивати да рођаци то више трпе.
Да, то значи да такође саопштавате: "Хеј, ако желиш да ту особу поново видиш, мораш то учинити до овог
тренутка, јер иначе то више нема смисла", такорећи.
Управо тако, да.
Постоје и мириси и тако даље.
Можемо их зауставити у великој мери, рекао бих, да. Али у неком тренутку они ће се ипак поново појавити.
Распадање се не може зауставити, осим третманом танатопраксије.
Али нико то не ради.
То се ради само код међународних трансфера. Или за Мајкла Џексона или неког другог ко је изложен дуже време.
Тачно. Иначе нема смисла.
Рекао си да је пре неколико месеци, када су званичне препоруке поново, такорећи, издате, све почело испочетка.
Где мислиш да ће нас путовање одвести?
Дакле, једном си рекао да су се неки људи већ пробудили и преиспитују ово. Али и даље примећујеш јасан
образац, наиме да када се дају препоруке за вакцинацију, број смртних случајева након тога расте.
Куда мислиш да води ово путовање? За шта се такође припремаш у свом послу?
Па, управо смо купили мало да се снабдемо, за сваки случај, јер једноставно не можете предвидети куда све ово иде.
Надам се, наравно, да ће људи на крају престати да тамо стално трче.
То би била једна могућност.
Оно што сматрам жалосним је заправо наше старије друштво, које се не може одбранити.
Посебно људи који су у домовима за негу.
Ако немате послушну децу, потпуно сте на милост и немилост целој тој ствари. Ништа не можете учинити по том питању.
И мислим да је то срамота. Јер управо сада, када приметиш, рецимо, да људи захтевају да се
позабави прошлошћу, чак и ако друга страна то не чини.
Или када су програми, као што је, на пример, MDR, прошлог уторка имали програм о нежељеним ефектима
вакцинације. Мислио сам да је то било веома храбро.
Наравно, није све речено; то би било превише за обичне грађане.
Али је већ уклоњено из медијске библиотеке.
Да више не можеш да га гледаш. Једноставно мислим да је то срамота.
Где почиње образовање? Па, чега се плаше?
Да, направили су грешку.
Али морају да се држе тога и не покушавају да се извуку и наставе као раније, само зато што су сада заглављени са колико лименки.
Да, ионако је већ довољно милијарди потрошено на друге ствари.
Па, онда није битно ни ако је и код њега тако. Каква је поента?
И да, било би невероватно важно помирити се с тим.
Имам невероватно много штете од туге.
О, како може неко људима вратити опроштај који им је ускраћен?
Или саветовање у вези са жалошћу, где им није било дозвољено да буду присутни?
Да, чак и опроштај у крематоријуму или праћење кремације? Све је то било забрањено.
Или најбољем пријатељу чак није било дозвољено да присуствује сахрани јер је био искључен.
Да ли мислите уопштено или за људе који нису имали одређени статус?
Да, морали сте бити део уског породичног круга да бисте могли присуствовати сахрани. И то није било могуће.
Само тада, када су захтеви за тестирање и тако даље ступили на снагу, на гробљу су важили 3 или 2 G, у зависности од ситуације.
И да, било би важно да се позабавимо овим питањем.
Људима је једноставно одузет веома важан део.
А посебно када је веза јака.
То значи да унуку унука заправо није било дозвољено да оде на сахрану своје прабаке.
Али би подједнако лако могло бити да је праунук прве три или четири године свог живота провео само са прабаком.
И онда тамо постоји јака веза.
И не могу му рећи: "Не, не можеш да дођеш."
Да, како дете уопште треба да преброди ову тугу или развије здрав процес туговања?
Мислим, неизбежно ћеш се у неком тренутку суочити са тугом.
Искусни смо у опраштању. Сваки дан се опраштамо.
Не сме сметати то.
Али ово опроштајно је сасвим нешто друго.
Једноставно мислим да је то срамота.
И мислим да је штета што људи и даље прикривају истину.
И нешто се дефинитивно дешава.
Све је другачије од 2021. Тако је једноставно.
Све је другачије. А шта је другачије? Уведена је само једна ствар која је другачија.
Дакле, није тако тешко решити једначину, такорећи.
Не, управо тако.
То је сасвим нормална, једноставна рачуница. А ако то не можеш да схватиш, па, не знам. Мислим, полако али сигурно...
И ја једноставно мислим да наши политичари не могу да избегну ову одговорност.
И то не помаже, нити оставком нити било чим другим.
Не, мислим да их треба извести пред судове. По мом мишљењу, оно што раде је масовно убијање!
Сада заиста мораш да изговориш ту реч наглас.
То звучи као јака реч, озбиљна оптужба.
Али ако то заиста детаљно погледаш, онда заиста треба да размислиш о томе.
Да, мислим тако, као што сам рекла, али то није изговор. Али за многе људе то је једноставно убрзало
њихову смрт. Они би ионако вероватно ускоро умрли.
Посебно међу старима.
Они често имају много болести.
И то је само погоршало ствари.
Ово није изговор за оне који су морали да оду раније.
Али мислим да би довољно других људи још увек било живо да нису дозволили да се навикну на те ствари. Да, заиста.
И једноставно не мислим да је то у реду.
И они би једноставно морали да се оправдају за то.
Дакле, ми смо такође поднели кривичну пријаву у Карлсруеу. Били смо укључени у то.
И заиста то могу препоручити свима.
Само мало оглашавања са стране.
На ZAAVV, Z-A-A-V-V, можете преузети картицу. Можете је попунити. Можете је послати на BGH.
Зато могу само рећи свима: учините нешто по том питању! И мислим да би требало да буду гоњени.
А посебно господин Лаутербах, који прича толико глупости, да, као министар здравља, искрено.
Ово нема никакве везе са здрављем. За мене је ово министар болести.
Да, не знаш да ли да се смејеш или да плачеш. Вероватно да плачеш, то је вероватније.
Да, мислим, никада лично нисам прилазила политичарима. У том погледу сам се увек уздржавала.
Али да, када видиш шта се овде дешава. Да, будимо искрени. Онда мораш нешто да урадиш.
И људи не би требало да све само прихватају. То не може бити у реду! Ја то никада не разумем.
Где је нестао сав борбени дух?
Можда лично за вас. Како су протекле последње три године?
Шта си лично научио? Где си имао још један "Аха!" тренутак? Или шта си схватио да си рекао: "Хеј, сада ми је то заиста јасно"?
Па, тако је сада за мене, или, прецизније, за нашу породицу у целини. Научили смо да све критички сагледавамо.
И такође не треба се ослањати на изјаве појединаца. И увек се прво уверити сами. Дакле, уопштено, верујем само ономе што
видим уживо. Ни чак ни овде на телевизији или било шта слично.
Данас знамо да се све може лажирати.
Да, па размисли сам мало, истражи мало сам. Шта би могло да стоји иза свега овога?
Да поменемо неке позитивне аспекте: Никада нисмо имали никаквих проблема са карантином или било чим сличним. Увек смо
све гледали позитивно. Заправо је било прилично пријатно.
На улицама се ништа није дешавало. Приликом куповине људи су морали да одржавају дистанцу. Ако сте имали заказан термин
код лекара, морали сте да позовете и одмах сте могли да уђете.
Ниси морао да чекаш. Дакле, мораш да се фокусираш на позитивне ствари које су произашле из целе ситуације.
А оно што више не бих желео да пропустим јесу сви људи које сам упознао током последње три године.
Па, мислим да је чак и пре него што се појавио чудотворни лек већ било јасно да је Ц
(коронавирус) једноставно открио људима прави карактер.
А онда си такође видео колико си људи заправо погрешно проценио.
Колико људи у суштини представља неку врсту имиджа спољашњем свету који не одражава ко су они заправо унутра.
И у последње три године, да, због реоријентације, људи које си упознао, и тако је то. Сада сам
много, много бољи него што сам био на почетку.
Апсолутно. И више се не плашимо. Потпуно смо се ослободили тог страха.
Дакле, више не дозвољавамо да нас било шта скрене са пута.
Осим ако неко не би директно напао породицу или тако нешто. Баш тако.
Али једноставно људи које сада познајемо, ја сам заиста поносан на њих
Да ли бисте желели да још нешто кажете људима пре него што завршимо?
Па, само бих желела да охрабрим све да то учине.
Не верујте увек свему што чујете. Уверите се сами.
Не заборави да будеш самокритичан. Да, генерално критичан према свему.
И једноставно потражите своје вршњаке.
И ако будемо јаки и останемо уједињени, ништа нам се неће догодити.
Чврсто верујем у то.
У реду, лепе завршне речи и хвала ти на труду, дра Марлис.
Надам се да можемо допрети до много људи.
Било је тамо много узбудљивих ствари.
Ја сам такође много научио из овога. И хвала вам на вашој храбрости и посвећености.