Današnji Schöning izvještaj će se uglavnom fokusirati na tri aktuelne teme.
Jedno je planiranje rata agresije od strane njemačkih oficira Bundeswehra.
Drugi su Ingo Gerhartz i Amy Gutmann.
A treće je pokušaj da se spriječi Heiko Schöning da govori na mirnoj demonstraciji u Berlinu 10. marta 2024. godine.
Razgovor je presretnut, što je u medijima percipirano ili izvještavano kao "skandal prisluškivanja Taurus".
O čemu se radilo?
Zaista, i ovo mora biti naslov, to je planiranje rata agresije.
Ratovi agresije su zabranjeni.
Njemački generali Bundeswehra održali su 19. februara 2024. godine sastanak za planiranje rata agresije.
Naime, načelnik Njemačkog ratnog zrakoplovstva, general-bojnik Ingo Gerhartz.
Dakle, general Gerhartz, general Gräfe i još dvojica su posebno planirali bombardovanje stranog mosta.
I nažalost, zbog svoje veličine, most je poput aerodroma.
To znači da mi za to možda treba 10 ili 20 projektila. A to je priprema za ratnu agresiju.
I prema članu 26, stavku 1 Osnovnog zakona – imam ovdje kopiju, sitnim slovima –
Radnje koje vjerovatno narušavaju mirno suživot naroda, a posebno pripreme za ratnu agresiju, su neustavne.
Oni moraju biti kažnjeni.
Dakle, član 26, održavanje mira, jasno navodi da rat agresije ne smije biti planiran i da se mora kazniti.
A ono što je general Gerhartz učinio sa još tri visokopozicionirana oficira Bundeswehra bilo je da je
bombardovao strani most njemačkim raketama Taurus.
Zapravo nije važno koje su vrste raketa niti kako se zovu.
Važno je planirati ofanzivni napad na most.
To bi bilo kao da neka druga strana zemlja želi bombardovati mostove na rijeci Labi blizu Hamburga ili
Dresdena, ili mostove na Rajni blizu Kelna ili Diseldorfa.
I konkretno planiranje, jer je ovaj sastanak za planiranje trajao oko 40 minuta, što je također
potvrđeno, nije bilo negirano, to se zaista dogodilo.
U to sam se uvjerio. Nisam samo doktor, već imam i oficirsku čin, a također sam oficir u rezervi Njemačkih oružanih snaga.
To znači da, s tehničkog gledišta, mogu samo provjeriti cijelu stvar.
I to je poenta. I to bi trebalo biti kažnjivo zakonom.
I to je također nešto što smo rekli nakon što je objavljeno 1. marta: Sada ćemo brzo organizovati demonstraciju i
objavit ću da prijavljujem generala, posebno generala Gerhartza.
Jer je to krivično djelo.
Da, definitivno. Kao oficir Bundeswehra, biste li uopće bili pozvani na takav sastanak? Pa šta bi moglo biti iza toga?
A ko je tačno taj Gerhartz, da on uopšte može raspravljati o takvom planu?
Da, general Gerhartz, odnosno preciznije potpukovnik Ingo Gerhartz, i dalje je relativno mlad oficir za svoju poziciju.
On je na čelu Njemačkog ratnog zrakoplovstva. Postoji kopnena vojska, mornarica, ratno zrakoplovstvo i podređene jedinice.
Ovo ga čini jednim od najviših generala u Njemačkoj.
I on je to isplanirao zajedno s ostalim generalima.
A budući da je Njemačka članica NATO-a, a SAD je, naravno, vodeća sila ne samo u NATO-u, moramo se sasvim jasno zapitati:
Može li njemački general zaista planirati uništenje velikog mosta u inostranstvu bez naredbi ili podrške SAD-a?
Svakako ne.
I onda, naravno, zapitao sam se: Pa, ko bi mogao biti iza ovoga?
Ko je osoba koja zapravo vodi načelnika Zračnih snaga?
Ko je osoba zadužena za sve u SAD-u?
Da, iz moje perspektive, to je opet klasični obrazac.
Ona je američka ambasadorica u Njemačkoj i zove se Amy Gutmann.
Amy Gutmann – ali napisano Gutmann.
A ta osoba, da, ima prilično mnogo stavki u svom dosjeu, što se čak podudara s mojim
forenzičkim, tj. kriminalističkim istraživanjem.
Jer ova žena nije samo američka ambasadorica, već je bila i predsjednica Predsjedničke komisije za bioetiku.
To znači da je pomogla odlučiti o dopuštenosti biološkog oružja unutar ovog okvira.
Ovo je Amy Gutmann.
Ona je već neko vrijeme u Njemačkoj i nekoliko puta se sastala s generalom Ingom Gerhartzom.
Tamo možemo također pokazati fotografije toga.
I njih dvoje očigledno imaju prilično blisku radnu saradnju.
I zaista je slučaj da ova pozicija koju Amy Gutmann ovdje u Njemačkoj zauzima nije samo diplomatska
funkcija, nego, kako je to tokom decenija dobro dokumentovano, također uključuje obavještajne aktivnosti.
Čak i američki ambasadori imaju pod svojom kontrolom dijelove CIA-e u zemlji, odnosno
tajnu službu, Centralnu obavještajnu agenciju.
I također, recimo, civilni, ne baš toliko poznati ogranak CIA-e, USAID.
Zapravo je to za razvojnu pomoć, da tako kažem. Ali to je samo paravan za CIA.
I to je bio slučaj najkasnije od Vijetnamskog rata.
Postoje i organizacioni dijagrami, pa znate da je ovdje ambasador, a ispod nje u
organizacionom dijagramu su CIA, USAID i ostale agencije.
To znači da su ambasadori u jednoj zemlji također neka vrsta vođa.
Ingo Gerhartz i Amy Gutmann su se nekoliko puta sastali i usko koordinirali.
Možemo to dokazati.
A ono što smatram još alarmantnijim je da je Amy Gutmann zapravo vrlo aktivna u upotrebi i pripremi biološkog oružja.
I ovo je zapravo dokazano u nekoliko članaka, pa čak i naučnih članaka.
To, naravno, ne zvuči dobro, pogotovo sada kada se prijetnja približava Njemačkoj, kako se Njemačka sve više uključuje.
I tako se može desiti da Njemačka to izvrši jer SAD ne žele direktno umazati ruke. Može li to biti slučaj?
Da, SAD su samo preko bare.
A ovdje u Evropi je, takoreći, sukob između Njemačke i Rusije, što, naravno, niko u njemačkoj populaciji ne želi.
I pitanje je, kako se nešto ovako priprema? Kako se nešto ovako događa?
Prije gotovo tačno deset godina svjedočili smo ovome, a sada možemo vidjeti da se to ponovo događa od 2014.
godine, s nekim vrlo sličnim Amy Gutmann koja djeluje u Njemačkoj protiv Ukrajine, u Ukrajini.
To je bio napad na Majdan.
U redu, to je bio Majdan puč, tj. promjena režima, nasilno svrgavanje izabrane vlade u Ukrajini.
I mi smo zapravo imali sve ove probleme tek od 2014. godine.
A ta osoba je Victoria Nuland.
Dakle, prije deset godina dogodio se sličan događaj koji je doveo do ovog velikog sukoba između Ukrajine
i Rusije, koji traje od tada i prilično je aktivan.
I to se moglo ponovo dogoditi ili bi se moglo ponovo dogoditi.
Da, na sličan način, jednostavno se mora reći.
A kakva je situacija s Nuland?
Da, i tamo postoji paralela:
Razgovor Victorije Nuland je također tamo presretnut prije otprilike deset godina.
Pitanje je bilo koga su SAD i njihovi NATO saveznici željeli vidjeti kao sljedećeg premijera.
U Ukrajini? U Ukrajini.
Koga SAD žele u Ukrajini. Heiko Schöning:] Upravo tako, tačno. Upravo o tome se radilo.
A zemlje EU su željele Klitschka, boksača. A Victoria Nuland je rekla: Jebi EU.
Zaboravite na EU. Vrlo grubo, vrlo neprijateljski.
Victoria Nuland je za ovaj puč imala na raspolaganju budžet od oko 5 milijardi američkih dolara.
Dakle, zapravo je riječ o političkoj korupciji. Da, na Majdanu je također bilo mnogo nasilja.
I vidjeli smo strašne slike i eskalaciju do koje je to dovelo sa zemljama susjedima Ukrajine.
Da, i ako su ljudi tada već imali takav stav, naime "Jebi EU", onda se danas možemo samo bojati
najgoreg, naime da bi EU ili Evropa mogla biti napuštena.
Ili da se prihvata da rat zaista može izbijati i na evropskoj strani.
Da, tako je.
Dakle, sasvim je očigledno da se rat prihvata. Vratimo se na konkretne detalje.
Da, njemački general Bundeswehra, Gerhartz, zaista je detaljno planirao bombardovanje Krimskog mosta.
I zapravo nije važno gdje se ovaj most nalazi, to je strani most.
Savezna Republika Njemačka nije u ratu ni sa jednom zemljom, a stanovništvo također ne želi rat.
Moram sasvim jasno reći, također kao rezervni oficir u Njemačkim oružanim snagama: ovo predstavlja krivično djelo; prema
članu 26, stav 1 Osnovnog zakona, ovo je kažnjivo po zakonu.
Ovo je također bilo uključeno u Krivični zakonik pod članom 80 – priprema agresorskog rata.
Izostavljeno je. Ukinuto je 2017. godine, ali je nastavljeno u gotovo istom obliku kao u
članu 13. Zakona o međunarodnom krivičnom pravu.
Ali i ono je malo izmijenjeno, po mom mišljenju donekle razrijeđeno.
I ovdje se mora pitati: Kako je to moguće?
Kako možete jednostavno izostaviti takav članak krivičnog zakona, a zatim ga promijeniti na način da izgleda kao pravna rupa?
Ali ukratko, mogu samo reći da, bez obzira na to koji su pravni trikovi tamo mogli biti upotrijebljeni, član
26. Osnovnog zakona Njemačke, koji se odnosi na održavanje mira, u svakom slučaju važi.
I jasno stoji da čak i priprema agresorskog rata treba biti proglašena krivičnim djelom.
U redu, to znači da su njemački oficiri Bundeswehra zapravo počinili krivično djelo i stoga bi trebali biti procesuirani.
Upravo tako, to je važna poenta. I to moraš odmah vidjeti, bez američkog pokrića to je gotovo nemoguće.
Možete ga također vidjeti na službenim događajima, na saveznoj konferenciji za štampu, gdje
Gerhartz sjedi pored Gutmanna; sjede zajedno.
Oni se češće sastaju, dogovaraju aranžmane i još mnogo toga.
Zaista je upitno da je takvom sumnjivom liku dodijeljena tako visoka pozicija.
Osim toga, jednostavno moram reći da Amy Gutmann nije bila samo na čelu Predsjedničke komisije za bioetiku SAD-a, što je značilo
da je imala neposrednu nadležnost nad odlukama o biološkom oružju, nego je također dugi niz godina bila predsjednica
Univerziteta u Pennsylvaniji. Da, to je savezna država u SAD-u.
To je relativno veliki univerzitet, Penn University, Pennsylvania.
I u knjizi 'Napad na mikrobiom' detaljno sam opisao kako se trenutno na Univerzitetu u
Pennsylvaniji provode istraživanja biološkog oružja.
Ne želimo ulaziti u previše detalja ovdje, jer smo već izradili Schöning izvještaj o ovoj temi.
Na Univerzitetu u Pennsylvaniji postoji istraživač biološkog oružja po imenu Henry Daniel.
I sada smo opet na toj tački.
Ovo također znači da se svi niti kreću u sličnom smjeru i ponovo se spajaju, pa moramo obratiti posebnu pažnju na to.
Glavni mediji u Njemačkoj tome posvećuju malo pažnje, ili bolje rečeno, nimalo.
Ova Taurus afera nije o pripremama za ratnu agresiju, tj. ne radi se o ničemu posebno
kontroverznom, već uglavnom o špijunaži s ruske strane.
Naravno, ovo također prikriva činjenicu da je cijela stvar mogla biti usmjerena u ovom smjeru uz podršku SAD-a i drugih.
I na ovaj način također služi za obmanjivanje stanovništva.
I eksplozivna priroda ovog pitanja još se nije zaista nametnula široj javnosti u Njemačkoj,
u smislu da još nije postala široko poznata.
I to je bila glavna poenta, brzo pozvati na demonstraciju da se kaže: Pažnja, nalazimo se na rubu rata ako nastavimo ovako.
Generali njemačkih oružanih snaga moraju biti uklonjeni s ovih položaja kako bi se spriječilo da se dogode gore stvari.
I zato je ova mirovna demonstracija bila zakazana za 10. mart u Berlinu.
Međutim, Heiko Schöning je priveden u policijsku stanicu pet minuta prije početka događaja.
Kako se ovo desilo, ili šta je moglo biti prepreka?
Da, naravno da moram pretpostaviti da se moj mobilni telefon i moja komunikacija prisluškuju.
U tom pogledu bilo je jasno da ću biti prvi koji će govoriti na demonstraciji; kao prvi govornik
također bih rekao da su ratovi agresije zabranjeni.
Bio je to general Gerhartz i drugi generali. Podnijet ću policiji krivičnu prijavu protiv Inga Gerhartza i ostalih generala.
I moraš se stalno vraćati na to, jer je sve ostalo ometanje.
Mi se ovdje zaista bavimo igrom, vatrom i ratom agresije.
Da, čak i planiranje takvog napada kažnjivo je sa najmanje deset godina zatvora. A vođenje
agresorskog rata kažnjivo je doživotnim zatvorom, da.
I moramo izaći na ulice, moramo to reći.
A to je bilo u nedjelju u Berlinu, 10. marta, u 14 sati, kada je trebalo početi.
Već sam bio tamo u podne 17. juna na ulici.
To je otprilike 100 metara od Brandenburške kapije, ispred Sovjetskog ratnog spomenika.
Prijateljski sam razgovarao s policajcem tamo i pokazao mu svoju ličnu kartu.
Rekao sam ko sam. Ja sam prvi govornik ovdje i gdje možemo staviti informativni
materijal? Sve je bilo u redu, sve je bilo dobro, da.
Planirano je da počne u 14 sati, dakle otprilike dva sata kasnije.
I mi smo to doživjeli: otprilike pet do deset minuta ranije policija je iznenada stigla i
pitala me, stvarno, to je bilo samo pitanje.
– Želite li doći da identifikujete nekoga? Iako su tačno znali ko sam ja.
I rekao sam: Ne, ne želim. Trenutno nemam vremena za to. Želim ovdje govoriti, pa je odgovor ne.
I bez da su rekli da žele ponovo provjeriti identitet osobe koja je željela moje podatke i moju adresu.
Već sam im to ranije dao, ili bolje rečeno, oni to već znaju.
To je bilo potpuno nesrazmjerno. Bilo je namijenjeno da poremeti stvari. Nisam trebao održati ovaj govor.
Bio sam vučen više od tri sata, prilično grubo, zapravo.
I tako daleko, čak do Hohenschönhausena, 15 kilometara od centra Berlina, da, stvarno daleko, pa sam mogao stići tek nakon mraka.
Srećom, uspjeli smo dogovoriti da i dalje mogu održati govor tamo.
Zato ga i ti možeš slušati.
Pažnja! Priprema za ratnu agresiju je zabranjena!
Ali to je samo taktika da se pokuša odvratiti pažnja.
Da ljudi govore o takvim događajima, ali ne i o sadržaju.
I mogu ponovo reći: bez obzira na to šta se tamo dogodilo, ratovi agresije su zabranjeni.
Podnosim krivične prijave protiv generala Gerhartza i ostalih.
I mogu samo pozvati svakog građanina da lično ode u policijske stanice.
I uz ovaj video su podaci jednostavno tu, što omogućava da se kaže: Ovdje je riječ o sumnjivom krivičnom djelu,
prijavljujem ga – i jednostavno pozivam Osnovni zakon.
Ni više, ni manje.
I važno je da također obavijestimo državne službenike i službenike, tj. policijske
službenike i državne službenike, da je to slučaj.
Svaki građanin je slobodan to učiniti ako je ovdje jasno došlo do planiranja agresorskog rata, što
potvrđuje ovaj razgovor i potvrde koje je vlada već dala.
Ne možemo dopustiti da se to dogodi.
Dakle, to također služi u svrhu pokazivanja da:
Mi, kao stanovništvo, ovo smo shvatili.
Mi, stanovništvo, ovo ne podržavamo.
Mi, kao stanovništvo, pokušavamo se braniti.
Pri tome je također potrebno obavijestiti policiju, a eventualno i političare i druge, kako bi se jednostavno
nešto pokrenulo i zaustavila moguća ratna agresija, koja također uključuje njemačko učešće.
U redu. To je jednostavno važno, da.
I ne da se kriminalizira glasnik i osoba koja to kaže, nego da se zapravo usmjeri na suštinu onoga što je to, da.
I to je krivično djelo prema članu 11 Zakona o vojnoj službi.
Moram također ovdje vrlo jasno izjaviti ovo:
Prema članu 11 Zakona o vojnicima, naredba se ne smije izvršiti ako bi to moglo predstavljati krivično djelo.
Stoga, svim vojnicima i državnim službenicima: Recite ne! Ne ratu agresiji!
Izlažeš se krivičnom gonjenju – da ne spominjemo moralne posljedice i druge implikacije.
Kao doktor mogu samo reći: o čemu ovdje govorimo s raketama i eksplozijama i rušenjem
mosta, kad će to opet koštati ljudskih života.
Kada krstareća raketa poput Taurusa eksplodira, temperature dosežu hiljade stepeni Celzijusa.
Ljudi se spaljuju. Oni se unakažuju i raskomadaju.
O tome govorimo, da.
Recimo to još jednom ovim Rheinmetallovim mladuncima koji nemaju pojma:
Kada govorimo o raketnim napadima, govorimo o spaljivanju i raskomadavanju ljudskih bića, i to nije za smijeh.
Zato ne!
Dakle, mame, tate, nećemo odustati od naše djece. Recite ne i zauzmite se za mir.