Današnje Schöningovo izvješće usredotočit će se uglavnom na tri aktualne teme.
Jedan je planiranje rata agresije od strane njemačkih časnika Bundeswehra.
Drugi su Ingo Gerhartz i Amy Gutmann.
A treće je pokušaj spriječiti Heika Schöninga da govori na mirnoj demonstraciji u Berlinu 10. ožujka 2024.
Razgovor je presretnut, što je u medijima percipirano ili izviješteno kao "skandal prisluškivanja Taurus".
O čemu se tu radilo?
Doista, i ovo mora biti naslov, to je planiranje rata agresije.
Ratovi agresije su zabranjeni.
19. veljače 2024. njemački generali Bundeswehra održali su sastanak za planiranje rata agresije.
Naime, načelnik Njemačkog ratnog zrakoplovstva, general-bojnik Ingo Gerhartz.
Dakle, general Gerhartz, general Gräfe i još dvoje drugih su posebno planirali bombardiranje stranog mosta.
I nažalost, zbog svoje veličine, most je poput aerodroma.
To znači da mi za to možda treba 10 ili 20 projektila. A to je priprema za ratnu agresiju.
I prema članku 26., stavku 1. Osnovnog zakona – imam ovdje kopiju, sitnim slovima –
Radnje koje vjerojatno narušavaju mirno suživot naroda, a osobito pripreme za ratnu agresiju, su neustavne.
Oni moraju biti kažnjeni.
Dakle, članak 26. o održavanju mira jasno navodi da rat agresije ne smije biti planiran i da se mora kazniti.
A ono što je general Gerhartz učinio s još trojicom visokih časnika Bundeswehra bilo je
bombardiranje stranog mosta njemačkim projektilima Taurus.
Zapravo nije važno koje su vrste raketa ili kako se zovu.
Važno je isplanirati ofenzivni napad na most.
To bi bilo kao da neka druga strana zemlja želi bombardirati mostove na rijeci Labi blizu Hamburga ili
Dresdena, ili mostove na rijeci Rajni blizu Keln ili Düsseldorf.
I konkretno planiranje, jer je ovaj sastanak za planiranje trajao oko 40 minuta, što je također potvrđeno,
nije bilo opovrgnuto, to je doista ono što se dogodilo.
U to sam se uvjerio. Nisam samo liječnik, već imam i časnički čin te sam časnik u rezervi njemačkih oružanih snaga.
To znači da, s tehničkog gledišta, mogu potvrditi samo cjelokupno.
I to je poenta. I to bi trebalo biti kažnjivo zakonom.
I to je također nešto što smo rekli nakon što je objavljeno 1. ožujka: Sada ćemo brzo organizirati demonstraciju i
objavit ću da prijavljujem generala, osobito generala Gerhartza.
Jer je to kazneno djelo.
Da, definitivno. Kao časnik Bundeswehra, biste li uopće bili pozvani na takav sastanak? Pa što bi moglo biti iza toga?
A tko je točno taj Gerhartz da bi barem mogao raspravljati o takvom planu?
Da, general Gerhartz, odnosno točnije potpukovnik Ingo Gerhartz, još je uvijek relativno mlad časnik za svoju poziciju.
On je zapovjednik Njemačkog ratnog zrakoplovstva. Postoji kopnena vojska, mornarica, ratno zrakoplovstvo i podređene jedinice.
To ga čini jednim od najviših generala u Njemačkoj.
I on je to isplanirao zajedno s ostalim generalima.
A budući da je Njemačka članica NATO-a, a SAD je, naravno, vodeća sila ne samo u
NATO-u, moramo si sasvim jasno postaviti pitanje:
Može li njemački general zaista planirati uništenje velike mosta u inozemstvu bez naloga ili podrške SAD-a?
Svakako ne.
I onda, naravno, zapitao sam se: Pa tko bi mogao biti iza ovoga?
Tko je osoba koja zapravo vodi načelnika Zračnih snaga?
Tko je osoba zadužena za cijelu stvar u SAD-u?
Da, iz moje perspektive, to je opet klasični obrazac.
Ona je američka veleposlanica u Njemačkoj i zove se Amy Gutmann.
Amy Gutmann – ali se piše Gutmann.
A ta osoba, da, ima prilično mnogo toga u svom dosjeu, što se čak podudara s mojim
forenzičkim, odnosno kriminalističkim istraživanjem.
Jer ova žena nije samo američka veleposlanica, nego je bila i predsjednica Predsjedničke komisije za bioetiku.
To znači da je pomogla odlučiti o dopuštenosti biološkog oružja unutar ovog okvira.
Ovo je Amy Gutmann.
Već neko vrijeme boravi u Njemačkoj i nekoliko je puta sastala generala Inga Gerhartza.
Tamo možemo također pokazati fotografije toga.
I njih dvoje očito imaju prilično blisku radnu suradnju.
I doista je slučaj da ova pozicija koju Amy Gutmann ovdje u Njemačkoj zauzima nije samo diplomatska dužnost,
nego, kako je tijekom desetljeća dobro dokumentirano, također uključuje obavještajne aktivnosti.
Čak i američki veleposlanici imaju pod svojom kontrolom dijelove CIA-e u zemlji, odnosno
tajnu službu, Centralnu obavještajnu agenciju.
I također, recimo, civilni, ne baš toliko poznati ogranak CIA-e, USAID.
Zapravo je to, da tako kažem, pomoć za razvoj. Ali to je samo paravan za CIA-u.
I to je bio slučaj barem od Vijetnamskog rata.
Postoje i organizacijski dijagrami, pa znate da je ovdje veleposlanik, a ispod nje u
organizacijskom dijagramu su CIA, USAID i ostale agencije.
To znači da su ambasadori u jednoj zemlji također nešto poput vođa.
Ingo Gerhartz i Amy Gutmann sastali su se nekoliko puta i usko koordinirali.
Možemo to dokazati.
A ono što smatram još alarmantnijim jest da je Amy Gutmann zapravo vrlo aktivna u upotrebi i pripremi biološkog oružja.
I to je zapravo dokazano u nekoliko članaka, pa čak i znanstvenih članaka.
To, naravno, ne zvuči dobro, pogotovo sada kad se prijetnja približava Njemačkoj, jer se Njemačka sve više uključuje.
I tako bi se moglo dogoditi da Njemačka to provede jer SAD ne žele izravno uprljati ruke. Može li to biti slučaj?
Da, SAD je samo preko bare.
A ovdje u Europi je, da tako kažemo, sukob između Njemačke i Rusije, koji, naravno, nitko u njemačkoj populaciji ne želi.
I pitanje je, kako se nešto ovako priprema? Kako se nešto ovako događa?
Prije gotovo točno deset godina svjedočili smo tome, a sada to možemo vidjeti kako se ponovno događa od 2014.
godine, s nekim vrlo sličnim Amy Gutmann koja djeluje u Njemačkoj protiv Ukrajine, u Ukrajini.
To je bio napad na Majdan.
U redu, to je bio Majdan puč, tj. promjena režima, nasilno svrgavanje izabrane vlade u Ukrajini.
I mi smo zapravo imali sve ove probleme tek od 2014. godine.
A ta osoba je Victoria Nuland.
Dakle, prije deset godina dogodio se sličan događaj koji je doveo do ovog velikog sukoba između Ukrajine
i Rusije, koji traje od tada i prilično je aktivan.
I to se moglo ponovno dogoditi ili bi se moglo ponovno dogoditi.
Da, na sličan način, jednostavno se mora reći.
A kakva je situacija s Nuland?
Da, i tamo postoji paralela:
Razgovor Victorije Nuland također je tamo prisluškivan prije otprilike deset godina.
Pitanje je bilo koga su SAD i njihovi NATO saveznici željeli vidjeti kao sljedećeg čelnika vlade.
U Ukrajini? U Ukrajini.
Koga SAD žele u Ukrajini. Heiko Schöning:] Upravo tako, točno. Upravo se o tome radilo.
A zemlje EU željele su Klitschka, boksača. A Victoria Nuland je rekla: Jebi EU.
Zaboravite na EU. Vrlo grubo, vrlo neprijateljski.
Victoria Nuland je za ovaj puč imala na raspolaganju proračun od oko 5 milijardi američkih dolara.
Dakle, zapravo se radi o slučaju političke korupcije. Da, na Majdanu je također bilo mnogo nasilja.
I vidjeli smo strašne slike i eskalaciju do koje je to dovelo s državama susjedima Ukrajine.
Da, i ako su ljudi tada već imali takav stav, naime "Jebi EU", onda se danas možemo samo bojati
najgoreg, naime da bi EU ili Europa mogla biti napuštena.
Ili da se prihvaća da rat doista može izbijati i na europskoj strani.
Da, to je točno.
Dakle, sasvim je očito da se rat prihvaća. Vratimo se na konkretne detalje.
Da, njemački general Bundeswehra, Gerhartz, doista je detaljno planirao bombardiranje Krimskog mosta.
I zapravo nije važno gdje se ovaj most nalazi, to je strani most.
Savezna Republika Njemačka nije u ratu ni s jednom zemljom, a stanovništvo također ne želi rat.
I moram sasvim jasno reći, također kao rezervni časnik u Njemačkim oružanim snagama: ovo predstavlja kazneno djelo; prema
članku 26. stavku 1. Osnovnog zakona, ovo je kažnjivo zakonom.
Ovo je također bilo uključeno u Kazneni zakon pod člankom 80. – priprema agresorskog rata.
Izuzeo je. Ukinut je 2017. godine, ali je nastavljen u gotovo istom obliku kao u
članku 13. Zakona o međunarodnom kaznenom pravu.
Ali i to je malo izmijenjeno, po mom mišljenju donekle razrijeđeno.
I ovdje se mora pitati: Kako je to moguće?
Kako možete jednostavno izostaviti takav članak kaznenog zakona, a zatim ga promijeniti na način da izgleda kao pravna rupa?
Ali ukratko, mogu samo reći da, bez obzira na to kakve su pravne trikove ondje možda upotrijebili, članak 26. (Održavanje
mira) Njemačkog osnovnog zakona u svakom slučaju vrijedi.
I jasno stoji da čak i priprema agresorskog rata treba biti proglašena kaznenim djelom.
U redu, to znači da su njemački časnici Bundeswehra zapravo počinili kazneno djelo i stoga bi trebali biti procesuirani.
Upravo tako, to je važna poenta. I to moraš odmah vidjeti, bez američkog pokrića to je gotovo nemoguće.
Možete ga također vidjeti na službenim događajima, na saveznoj konferenciji za novinare, gdje
Gerhartz sjedi pored Gutmanna; sjede zajedno.
Više se sastaju, dogovaraju i još mnogo toga.
I zaista je upitno da je takvom sumnjivom liku dodijeljena tako visoka pozicija.
Osim toga, jednostavno moram reći da Amy Gutmann nije bila samo na čelu Predsjedničke komisije za bioetiku SAD-a, što je značilo
da je imala izravnu ovlast nad odlukama o biološkom oružju, nego je također dugi niz godina bila predsjednica
Sveučilišta u Pennsylvaniji. Da, to je savezna država u SAD-u.
To je relativno veliko sveučilište, Sveučilište Penn, Pennsylvania.
I u knjizi 'Napad na mikrobiom' detaljno sam opisao kako se trenutno na Sveučilištu u
Pennsylvaniji provode istraživanja biološkog oružja.
Ne želimo ulaziti u previše detalja ovdje, jer smo već izradili Schöningov izvještaj o ovoj temi.
A na Sveučilištu u Pennsylvaniji postoji istraživač biološkog oružja po imenu Henry Daniel.
I sada smo opet na toj točki.
To također znači da se svi niti kreću u sličnom smjeru i ponovno se spajaju, pa moramo obratiti posebnu pozornost na to.
Glavni mediji u Njemačkoj tome posvećuju malo pažnje, ili bolje rečeno, nikakvu.
Ova Taurus afera nije o pripremama za rat agresije, tj. ne radi se o ničemu posebno
kontroverznom, već uglavnom o špijunaži s ruske strane.
Naravno, ovo također prikriva činjenicu da je cijela stvar mogla biti usmjerena u ovom smjeru uz potporu SAD-a i drugih.
I na taj način također služi za obmanjivanje stanovništva.
I eksplozivna priroda ovog pitanja još se nije uistinu nametnula široj njemačkoj javnosti,
u smislu da još nije postala široko poznata.
I to je bila glavna poanta, brzo pozvati na demonstraciju i reći: Pažnja, na rubu smo rata ako nastavimo ovako.
Generali njemačkih oružanih snaga moraju biti uklonjeni s tih položaja kako bi se spriječilo da se dogode gore stvari.
I zato je ova mirovna demonstracija bila zakazana za 10. ožujka u Berlinu.
Međutim, Heiko Schöning je priveden u policijsku postaju pet minuta prije početka događaja.
Kako se ovo dogodilo ili što je moglo biti prepreka?
Da, naravno da moram pretpostaviti da se moj mobitel i moja komunikacija prisluškuju.
U tom pogledu bilo je jasno da ću biti prvi govornik na demonstraciji; kao prvi govornik
također bih rekao da su ratovi agresije zabranjeni.
Bio je to general Gerhartz i drugi generali. Podnijet ću kaznenu prijavu policiji protiv Inga Gerhartza i ostalih generala.
I moraš se stalno vraćati na to, jer je sve ostalo ometanje.
Ovdje se zapravo radi o igri, o vatri, o ratu agresije.
Da, čak je i planiranje takvog napada kažnjivo s najmanje deset godina zatvora. A vođenje
agresorskog rata kažnjivo je doživotnim zatvorom, da.
I moramo izaći na ulice, moramo to reći.
A to je bilo u nedjelju u Berlinu, 10. ožujka, u 14 sati, kada je trebalo početi.
Već sam bio tamo u podne 17. lipnja na Ulici.
To je otprilike 100 metara od Brandenburške kapije, ispred Sovjetskog ratnog spomenika.
Prijateljski sam razgovarao s policajcem tamo i pokazao mu svoju iskaznicu.
Rekao sam tko sam. Ja sam prvi govornik ovdje i gdje možemo staviti informativni
materijal? Sve je bilo u redu, sve je bilo dobro, da.
Planirano je da počne u 14 sati, dakle otprilike dva sata kasnije.
I doživjeli smo to: otprilike pet do deset minuta ranije policija je iznenada stigla i
pitala me, stvarno, to je bilo samo pitanje.
– Želite li doći prepoznati nekoga? Iako su točno znali tko sam.
I rekao sam: Ne, ne želim. Trenutno nemam vremena za to. Želim ovdje govoriti, pa je odgovor ne.
I bez da su rekli da žele ponovno provjeriti identitet osobe koja je željela moje podatke i moju adresu.
Već sam im to ranije dao, ili bolje rečeno, oni to već znaju.
To je bilo potpuno nesrazmjerno. Bilo je zamišljeno da poremeti stvari. Nisam trebao održati ovaj govor.
Bio sam vučen više od tri sata, prilično grubo, zapravo.
I tako daleko, čak do Hohenschönhausena, 15 kilometara od centra Berlina, da, stvarno daleko, pa sam mogao stići tek nakon mraka.
Srećom, uspjeli smo dogovoriti da i dalje mogu održati govor tamo.
Zato ga i ti možeš slušati.
Pažnja! Priprema za ratnu agresiju je zabranjena!
Ali to je samo taktika da se pokuša odvratiti pažnju.
Da ljudi govore o takvim događajima, ali ne i o sadržaju.
I mogu ponovno reći: bez obzira na to što se tamo dogodilo, agresorski ratovi su zabranjeni.
Podnosim kaznene prijave protiv generala Gerhartza i ostalih.
I mogu samo potaknuti svakog građanina da osobno ode u policijske stanice.
I s ovim videom su podaci jednostavno tu, što omogućuje da se kaže: Ovdje je riječ o sumnji na kazneno djelo,
prijavljujem ga – i jednostavno pozivam Osnovni zakon.
Ni više, ni manje.
I važno je da također obavijestimo državne službenike i časnike, tj. policijske službenike i državne službenike, da je to slučaj.
Svaki je građanin slobodan to učiniti ako je ovdje jasno došlo do planiranja agresorskog rata, što
dokazuju ovaj razgovor i potvrde koje je vlada već dala.
Ne možemo dopustiti da se to dogodi.
Dakle, također služi kao mjera da pokaže da:
Mi, kao stanovništvo, to smo shvatili.
Mi, stanovništvo, ne podržavamo ovo.
Mi, kao stanovništvo, pokušavamo se obraniti.
Pri tome je također potrebno obavijestiti policiju i eventualno političare i druge kako bi se uopće nešto pokrenulo i
zaustavila moguća ratna agresija u kojoj sudjeluju i Nijemci.
U redu. To je jednostavno važno, da.
I ne kriminalizirati glasnika i osobu koja to kaže, nego se zapravo usredotočiti na ono što to jest, da.
I to je kazneno djelo prema članku 11. Zakona o vojnoj službi.
Moram također ovdje vrlo jasno izjaviti:
Prema članku 11. Zakona o vojnicima, naredba se ne smije izvršiti ako bi time bio počinjen kazneni čin.
Stoga, svim vojnicima i državnim službenicima: Recite ne! Ne ratu agresiji!
Izlažete se kaznenom gonjenju – da ne spominjemo moralne posljedice i druge implikacije.
Kao liječnik mogu samo reći: o čemu ovdje govorimo s raketama i eksplozijama i rušenjem
mosta, kad će to opet koštati ljudskih života.
Kada krstareća raketa poput Taurusa eksplodira, temperature dosežu tisuće stupnjeva Celzijevih.
Ljudi se spaljuju. Oni se unakažuju i raskomadaju.
O tome govorimo, da.
Recimo to još jednom tim Rheinmetallovim mladuncima koji nemaju pojma:
Kad govorimo o raketnim napadima, govorimo o spaljivanju i raskomadavanju ljudskih bića, i to nije za smijanje.
Zato ne!
Dakle, mame, tate, nećemo odustati od naše djece. Recite ne i zauzmite se za mir.