Такозвани "Таурус пропуст", који су водећи медији обмањујуће назвали "афером
прислушкивања Таурус", нашао се на насловним странама.
Шта се догодило и ко има користи од целе афере прислушкивања?
Од самог почетка:
Таурус је немачко-шведска ваздух-површина крстарећа ракета максималне прецизности.
Може да лети испод непријатељског радара и уништи бункере и друге добро заштићене објекте као што су складишта муниције.
Са дометом већим од 500 километара, крстареће ракете би такође могле да досегну руску територију.
Управо то чини овај наоружани систем тако вредним за Украјину.
У лето 2022. године, украјинска влада је затражила од Немачке да испоручи крстареће ракете Таурус.
Немачке оружане снаге имају 600 њих. Свака кошта око једног милиона евра.
Контроверза о Таурусу
Од лета 2023. године, постоји жестока контроверза око испоруке крстарећих ракета Таурус Украјини.
Влада, парламент, делови СДП-а, АФД-а и Леве партије су се успротивили томе.
Почетком марта 2024. године, 61% анкетираних Немаца одбацило је испоруке Тауруса.
Канцелар Олаф Шолц се категорички противи испорукама.
13. марта је у Бундестагу изјавио да испорука оружја захтева да нема учешћа немачких војника.
Шолц је рекао: "Као канцелар, имам одговорност да спречим да Немачка буде увучена у овај рат."
С друге стране, политичари из Зелене партије, ФДП-а и партија Уније, као и делови СДП-а,
позивају на испоруку крстарећих ракета Таурус.
Случај прислушкивања Тауруса
19. фебруара 2024. године, током веб-конференције, инспектор и три високорангирана официра Немачког ратног
ваздухопловства разговарали су о могућој испоруци немачких крстарећих ракета Таурус Украјини.
Кључне тачке биле су да ли би ово омогућило нападе на Кримски мост и руске муницијске депое
и да ли би то било могуће без немачког учешћа.
Разговор је пресретнут и тајно снимљен.
Федерално јавно тужилаштво претпоставља да је то била руска обавештајна служба.
1. марта 2024. године објављено је на руским емитерима и каналима.
2. марта немачка влада је потврдила аутентичност снимка.
Швајцарски војни стручњак Ралф Бошард указао је да увек треба бити опрезан са пресретнутим телефонским разговорима.
Бошхард је, између осталог, студирао војну историју, служио као професионални официр 25 година и провео шест година у ОЕБС-у.
Босхард се пита како неко може бити толико немаран да о таквим стварима разговара телефоном.
Немачки министар одбране Борис Писторијус говорио је о "појединачној грешци у пријави".
Један учесник у разговору се прикључио из Сингапура преко "несигурне линије за пренос података", према речима министра.
Може ли заиста бити истина да су високи официри спремни да ризикују и обављају телефонске позиве
из иностранства преко комерцијалних провајдера?
Бошхард то сажето износи на следећи начин:
"Овде је потребан скептицизам, јер се такви разговори такође могу режирати."
Немачки политиколог и новинар Херман Плопа рекао је да, иако је разговор био стварan, одређени кругови на
Западу можда су чак прихватили да ће бити процурео како би, такорећи, створили чињенице.
Немачки адвокат Петер Шиндлер дели ово мишљење.
Ово поставља питање коме или чему служи овај наводни инцидент.
У тезиси објавио 4. марта 2024. године, Шинделер се позива на "стратешки контролисан цурење
као део когнитивног (тј. психолошког) ратовања".
Ево неколико извода:
Процуревање података о Таурусу Бундесвера има за циљ да испита да ли ће немачко становништво реаговати негативно на то.
Истовремено, становништво треба додатно ментално припремити за наводно "неизбежно" – отворени рат са Русијом.
Већ две године цела ствар се одвија по истом обрасцу, позоришна представа са утврђеним улогама:
Неодлучан канцелар Шольц, "разумна" опозиција у својим редовима (Ротх (СПД), Баербок (Зелени), Штрак-Цимерман (ФДП)) и права
опозиција (Ретген, Кизеветер), ојачана таблоидним медијима.
Овако то изгледа публици:
Све опозиционе партије и земље НАТО-а желе испоруку Тауруса и, касније, копнене трупе да пренесу рат у Русију.
Само Шолц и даље оклева, као и увек. У неком тренутку Шолц увек попусти и испуни.
Најкасније након што први таурус ракети погоди Русију или НАТО распореди више стварних бораца у
Украјини, Немачка ће се наћи у отвореном рату са Русијом.
Уосталом, "преношење рата у Русију", како је Родерих Кизеветер (члан Бундестага, ЦДУ) захтевао у интервјуу почетком фебруара
2024. године, такође значи преношење рата у немачке градове.
Или се тражи разлог за улазак у рат: као 1964. године, на пример, са наводним нападом северновијетнамских брзих
чамаца на два америчка ратна брода у Тонкинском заливу.
Ово се никада није догодило, али је довело до интервенције Сједињених Држава у Вијетнамском рату.
То је била операција лажне заставе.
Потврђене операције лажних застава могу се наћи у програму "Потврђене операције лажних застава!"
То је процена немачког адвоката Петра Шиндлера.
Према овоме, немачко становништво треба манипулисати док не прихвати учешће Немачке у руско-украјинском рату.
Шинделер такође указује да такав сценарио има потпуног смисла из геополитичке перспективе.
САД би тако могле да сачувају своју снагу за сукобе у Израелу или Гази, са Ираном и са Кином.
У јануару 2023. године, генерал америчких ваздухопловних снага Мајкл Минихан је у краткој поруци предвидео да ће
се САД и Кина суочити на бојном пољу за само две године.
То је зато што би Кина могла покушати да инвазира Тајван.
Минихан дослівно: "Надам се да грешим. Моја интуиција ми говори да ћемо се борити 2025. године."
Према Шинделеру, стога је у интересу америчких геостратега да ангажују и ослабе Русију у жестоком и дуготрајном рату у Европи.
Штавише, Шинделер верује да би Европа на крају била елиминисана као економски конкурент Сједињеним Државама.
Чињеница да су амерички марионети уплетени такође је очигледна из пресретнутог разговора између официра немачког ваздухопловства:
У првих неколико минута бригадни генерал Френк Грефе каже да је на догађају у Сингапуру и да се тамо срео са генералом Шнајдером.
Ово је наследница Вилсбаха.
Оно што звучи као немачки генерали, нису ништа осим немачких генерала.
Обоје су амерички генерали.
Планови, који су такође предмет даљих дискусија, представљени су генералу Вилсбаху још у октобру 2023. године.
Остатак разговора фокусира се на то како убедити министра одбране Бориса Писториуса да одобри испоруку "Тауруса" Украјини.
Како је могуће да су врхунски немачки генерали унапред представили ове планове америчком генералу?
Тешко је оспорити да је немачка одбрамбена политика под утицајем, ако не и под контролом, америчке војске.
Проф. Дејвид Вајн са Америчког универзитета у Вашингтону, Д.Ц. говори о 119 (!) војних база америчке војске у Немачкој.
Од говора америчког геостратега Џорџа Фридмана у Стратфору 2015. године, такође је познато да САД своју
највећу претњу виде у могућем немачко-руском савезу.
Из ове перспективе, подељени однос између Немачке и Русије, чак и до те мере да избије рат,
служи интересима америчке политике хегемоније.
Још увек је прерано рећи хоће ли Шолц бити убеђен да пристане на испоруку ракета Таурус Украјини.
Нити се може рећи хоће ли се рат проширити на Европу.
Може се рећи, међутим, да је становништво све више терорисано и суочено са вероватноћом рата.
Случај прислушкивања Тауруса и изјаве које је дао француски председник Емануел Макрон само су два примера међу многима.
Макрон не искључује слање западних копнених трупа у Украјину.
Оно што не сме смели занемарити јесте да сва ратна реторика и ширење страха нису ни случајност ни неопходно зло.
Kla.TV је у многим програмима показала да иза напора да се у становништво усади страх и
терор стоје циљане и софистициране стратегије.
Британски лист The Observer употребио је термин "Стратегија тензије" још 1969. године.
Тајне операције узнемиравају становништво и усађују страх.
Према принципу "То се може догодити свакоме."
Овако се људи убеђују да прихвате политичке одлуке које иначе никада не би прихватили.
Kla.TV је такође показала како циљано управљање терором даје владама ресурсе и
овлашћења која никада не би била могућа без њега.
Без обзира да ли су страхови изазвани потенцијалним или стварним претњама рата, наводним пандемијама,
тврђеним терористичким нападима или скандалима прислушкивања, на крају се све своди на исто:
Права грађана се даље ограничавају, а овлашћења влада и међународних организација се стално проширују.
Коначно, да би се постигли одређени циљеви који би иначе били недостижни.
Конкретно, ради се о стварању централно управљане светске владе – или, другим речима, о потпуној
контроли и власти над сваким појединачним грађанином Земље.
У оквиру ових напора да се успостави централна светска влада, постоји следећи корак који је од пресудне важности:
наиме Споразум о пандемији СЗО и измене Међународних здравствених прописа.
Ови документи ће бити поднети на усвајање на 77. Скупштини Светске здравствене организације
у Женеви од 27. маја до 1. јуна 2024. године.
Моћ контроле и дефиниција СЗО треба да буду стандардизоване, глобално регулисане и
пренете на све земље на правно обавезујући начин.
За то да споразум о пандемији буде правно обавезујући за све државе чланице СЗО потребна је двотрећинска
већина, док је за измене здравствених прописа довољна само проста већина Светске скупштине СЗО.
Потписивањем пандeмијског уговора, СЗО би могла да диктира медицинске третмане, мере надзора или цензуре широм света.
Такозвани "Комитет за спровођење" морао би да провери да ли државе заиста спроводе ова прилагођавања.
Светска здравствена организација би имала овлашћења и средства да искључи, санкционише или казни било ког грађанина
који, на пример, не жели да буде вакцинисан из јавног живота.
С обзиром на експлозивну природу овог питања, да ли се гласни ратни повици, скандали са прислушкивањем и друге одвраћајуће мере
користе да би се сломио сваки отпор Споразуму о пандемији СЗО ?
Коначно, ево цитата оснивача Kla.TV-а Иво Сасека из његовог уводног говора на 19. AZK, који је одржао 4. новембра 2023:
"Али пре свега, морам позвати све на опрез."
Ништа ми тренутно не делује важније од тога да се не дозволимо да нас све нови проблеми који су се појавили
у свету одврате од темељног расветљавања Ковид глобалне преваре која је сада иза нас.
То је данас централна тема.
На тај начин, лукави (ја бих их назвао високо криминалним) претенденти на светску власт дали су нам невиђену
прилику да их разоткријемо онаквима какви заправо јесу.
Разумеш ли?
Зато ми се чини да су неки од тренутних светских догађаја ништа више до огромна тактика за одвраћање пажње,
како би нас одвратили од доследног (односно) гоњења ове банде Ковид масових убилаца широм света.
Кажем, дакле, да не дозволимо ничему нити иједном да нас одврати од наше дужности да дођемо до дна овог ковид геноцида
у глобалном суђењу; а ако је потребно, у потпуно независном.
Чак нас ни новоизбијајући ратови не могу одвратити, као што је то случај сада.
Чак ни од бактеријских напада или напада биоложким оружјем.
Не, чак ни од природних катастрофа, нити, у највише, од изненадно појавивших се ванземаљаца или чак фантастичних нових открића,
већ од привлачности самодовољности и свих осталих ствари.
Поново и поново се враћамо овој хитно потребном преиспитивању.