Ljude je najlakše manipulirati i kontrolirati kada im se kolektivno usađuje strah.
Danas, prizivanjem prijetnje svjetskog rata ili klimatske katastrofe, čitavo stanovništvo se dovodi u
stanje masovne hipnoze, pa čak i paralize izazvane šokom, i time se ostavlja bez moći.
Narod traumatiziran strahom može potom biti prisiljen da prihvati najkriminalnije zakone, uključujući i
oduzimanje njihovih prava, kao što se već dogodilo tokom inscenirane pandemije koronavirusa.
Paralizirano strahovima od kraja svijeta, stanovništvo tada gutalo ili besmislene upute poput stalnog
nošenja maski za prašinu – ili besmislene zakone o grijanju koji danas čine stan nepristupačnim.
Sljedeći dokumentarni film, "Mass Psychosis", koji objašnjava ove sofisticirane strategije psihološkog rata
protiv čovječanstva koristeći pandemiju koronavirusa kao primjer, danas je relevantniji nego ikad!
Krovni pojam "psihoza" odnosi se na teške mentalne poremećaje kod kojih oboljeli gube vezu sa stvarnošću.
Kada se ovi simptomi pojave u cijeloj grupi ljudi, to se naziva "masovna psihoza".
Vjekovima su moćne ličnosti stvarale i iskorištavale ovaj poremećaj anksioznosti kad god su željele
uvesti totalitarni sistem, jer su samo pod uticajem zablude ljudi spremni odustati od svojih prava.
Danas se strah potreban za ovo uglavnom stvara putem medija.
Ali kako ti budući tirani mogu preoblikovati ljudski um na takav način da djeluje protiv vlastitih interesa?
Odgovor pruža psihologija, koja je skovala termine poput "ispiranje mozga", "kontrola uma" i,
kao krajnji oblik, "menticid" – ubijanje uma.
Metode Ivana Pavlova: Ključ uspješne indoktrinacije Ivan Petrović Pavlov bio je ruski ljekar i fiziolog koji je, kroz svoje
uspješne eksperimente obuke pasa, uspio pokazati da se obrasci razmišljanja i ponašanja pasa i ljudi mogu "reprogramirati".
Za svoje eksperimente na psima sve što mu je trebalo bilo je zvono, pseća hrana, pas i vrijeme.
Gladnom psu je uvijek tekla voda na usta kad god bi vidio hranu.
Pavlov je potom svaki put kad bi hranio psa zazvonio zvono. Nakon mnogo ponavljanja pas je bio toliko uvjetovan da mu je samo
čuvanje zvona izazivalo lučenje sline, čak i kad hrane nije bilo.
Pavlov je bio uvjeren da se ljudski um može oblikovati na sličan način.
On je ljude smatrao životinjama, premda donekle razvijenijima, ali u suštini i dalje životinjama koje se mogu
usloviti podražajima – a ovo viđenje čovječanstva dijelili su i sovjetski vladari tog vremena.
Iz tog razloga Pavlov je bio veoma ohrabren nakon što su Sovjeti preuzeli vlast i dobio
dozvolu da nastavi svoje eksperimente na ljudima.
Godine 1919. Vladimir Lenin je rekao u dijalogu s Pavlovim, i citiram: "Želim da mase Rusije
slijede komunistički obrazac razmišljanja i reagovanja."
Ljude se može ispraviti i oblikovati u ono što želimo da budu.
Krajnji cilj komunističkog sistema bio je transformacija ljudske prirode.
A Pavlovljevo istraživanje je pružilo teorijski temelj za postizanje ovog cilja.
Pavlovove metode bile su po mjeri za srž marksističke ideologije – preodgoj i ponovno uvjetovanje ljudi.
Obično čist um stvara zaštitni štit protiv takvog utjecaja, ali namjerno izazvanom umorom, fizičkom slabosti
i psihološkim stresom eksperimenti su "slomili duha" i isključili logičko razmišljanje.
Inteligentni ljudi mogli bi biti indoktrinirani – moglo bi se čak reći i obučeni – jednako lako kao i jednostavni umovi.
Pranje mozga, mentalna tortura i lažna priznanja
Pranje mozga i lažna priznanja koja ono proizvodi ne treba zamišljati u srednjovjekovnim terminima, poput
lova na vještice, kada je mučena žrtva jednostavno priznala sve samo da bi prestala fizička patnja.
Naprotiv, to je sofisticirani ritual sistematske indoktrinacije i prisile da se osoba preobrati i optuži samu
sebe, s ciljem uništavanja osnovnih stavova i percepcija stvarnosti te njihove zamjene novima.
Holandski ljekar i psiholog Joost Meerloo skovao je termin "menticide", što znači ubijanje uma.
Također bi se moglo reći: ubistvo jasnog razmišljanja.
Međutim, ovaj odavno postojeći zločin protiv razuma tek je tokom 20. stoljeća bio efikasno sistematiziran i dodatno usavršen.
Žrtve takvog psihološkog terora na kraju su dale lažna priznanja u koja su i same
povjerovale, priznajući zločine koje nikada nisu počinile.
Sljedeći video objašnjava u kojoj je mjeri ovaj psihološki teror korišten ili testiran u zatvorskim logorima.
Ovaj psihološki teror je korišten ili testiran u zatvorskim logorima:
Faza 1:
Prvo su žrtve iscrpljene, uglavnom ne teškim fizičkim nasiljem, nego glađu, hladnoćom, izolacijom i strahom.
Također su korištene maske za ograničavanje disanja, na primjer u zatvorskom logoru u Guantanamu.
Stalno ispitivanje i lišavanje sna doveli su do ekstremnog iscrpljenja i potpunog očaja, do te
mjere do koje su pralasci mozgova željeli doći.
Kolaps žrtve je obično bio iznenadan.
Meerloo je pisao o ovoj fazi i citiram: "Kao da se iznenada pretvara u pokornost i potvrdu."
Od ovog trenutka nadalje, u psihoanalitičkim terminima, parazitski nad-ja živi u savjesti
pojedinca, govoreći glasom svog novog gospodara.
Ova iznenadna kapitulacija je nesvjestan i isključivo emotivan proces i može čak izazvati takozvani "Stockholmski sindrom", u
kojem žrtva zločina osjeća određenu simpatiju prema počinitelju.
Faza 2:
Nakon sloma, lažna ispovijest je iznova čitana i tako usađivana u mozak žrtve.
Dodatni argumenti i opravdanja također su pruženi kako bi narativ izgledao što je
moguće vjerodostojnije, iako je sve to bila laž.
Faza 3:
Sada bi optuženi mogao dati lažno priznanje i optužiti i druge.
Jedan primjer (među mnogima) bio je Frank H. Schwable, visokopozicionirani član Marinskog korpusa
Sjedinjenih Američkih Država koji je pao u ruke kineskim komunistima tokom Korejskog rata.
Nakon mnogo mjeseci zatočeništva, priznao je – u velikim detaljima – da SAD čine biološke ratne zločine u Koreji.
Vrativši se u Sjedinjene Američke Države, branio se pred vojnim sudom, govoreći: "Riječi su bile moje, ali misli njihove."
On je povukao svoje svjedočenje i otkrio metode ispiranja mozga kojima je bio podvrgnut.
Međutim, nisu svi imali istu mentalnu otpornost kao Schwable.
Oko trećine američkih vojnika koje su Kinezi zarobili postali su čvrsti komunisti.
Praње mozga čitavom društvu
Baš kao što je moguće sistematski usađivati strane misli pojedincu, tako je moguće učiniti i velikoj grupi.
Jer se društvo sastoji od pojedinaca kojima se može manipulirati usađivanjem skepticizma, nesigurnosti i straha.
U članku iz 1969. godine u Die Zeitu, češki psiholog Ivo Planava (rođen 1934.) opisao je različite metode
koje se koriste za sistematsko depersonaliziranje pojedinaca i kolektiva na sljedeći način:
Prema Planavi, opća populacija u totalitarnim režimima upada u apatiju (ravnodušnost) prema događajima.
Ovi apatični pojedinci više nisu sposobni donositi svjesne odluke i težiti ciljevima koji
nadilaze njihovo svakodnevno zarađivanje za kruh.
Ova apatija može nastati, kako je opisano, kroz iznenadni mentalni slom ili kroz spor proces samoodbacivanja.
Kaže se da je ova postepena, dugoročna metoda istrošavanja uma čak i učinkovitija i održivija, posebno kada ljudi
kojima je na sličan način manipulirano žive u istom okruženju.
Jednako važni u ovoj varijanti su kompleks krivice – tj. samoptuživanje – i igranje nadom.
U više navrata ljudima se daje nada u nešto – što se potom ne ostvari – kako bi ostali apatični i ne pobune se.
Poređenje s trenutnom politikom o "koronavirusu" ovdje je zaista upečatljivo.
I ovdje vlada sistematski radi s obećanjima spasenja ako bi mase samo učinile ovo ili ono.
Dok pojedinačna "preodgoj" sprječava kontakt sa vanjskim svijetom, komunikacija se kontrolira u većim grupama ljudi.
– danas ovo doživljavamo kroz sinkronizirane medije.
Stalna propaganda dovodi do dva suprotna učinka:
Jedna grupa razvija apatiju i postaje ravnodušna, dok druga – manja – grupa razvija prkosnu
reakciju i želju da otkrije istinu iza propagande.
Idealni uvjeti za duboko podjelu društva koje je ranije živjelo u miru, a to se sada opet događa!
Bidermanov "Dijagram prisile" i mjere "Corona"
Albert D. Biderman, društveni naučnik u američkim zračnim snagama, opisao je u svom takozvanom "dijagramu
prisile" kineske i korejske metode mučenja koje su se koristile za sistematsku preodgoj američkih ratnih zarobljenika.
Prema Bidermanu, tri glavna elementa za ovo su: ovisnost, slabost i strah.
Osam različitih tehnika "blagih metoda mučenja", koje su usko povezane, pretvaraju mentalno nezavisne pojedince u
poslušne subjekte kakvi su potrebni totalitarnom režimu.
Hajde da pobliže pogledamo ovih osam principa i uporedimo ih sa trenutnim mjerama protiv koronavirusa!
Koercivne metode ispiranja mozga prema Albertu Bidermanu Metoda 1: Izolacija / prisilna monotonija / senzorna deprivacija
Kroz potpunu ili grupnu izolaciju, zatvorenici su izgubili svu društvenu podršku i više nisu mogli braniti sebe.
Morao si se stalno zapošljavati, nisi imao dovoljno fizičke aktivnosti i svakog dana si imao istu dosadnu rutinu.
Lockdowni i pravila o distanciranju zbog koronavirusa imaju isti učinak.
Kultura, sport i porodične tradicije su otkazani, a što duže izolacija traje, posljedice po fizičko
i mentalno zdravlje pogođenih su sve dramatičnije.
Problemi mentalnog zdravlja su se značajno povećali tokom karantina, posebno među djecom.
Metoda 2: Monopoliziranje percepcije
Pažnja se može fokusirati samo na neposrednu hitnu situaciju.
Ostali podražaji koji bi odvlačili pažnju od ovoga su blokirani.
Zatvorenici su bili izloženi tami ili jakom svjetlu, ali su jednako djelotvorni bili stalni govori i česta
ponavljanja laži i dogmi koje su im se morale usađivati u glavu.
Zar nas ovo ne podsjeća na stalnu paljbu beskrajnih brojki o slučajevima koronavirusa u medijima?
I, naravno, sve veći napori da se cenzurišu svi glasovi koji se ne slažu i da se oni uskrate javnosti, bez obzira
na to koliko su visokopozicionirani i cijenjeni stručnjaci.
Metoda 3: Inducirani umor, oslabljenost Očigledno, u nekom trenutku ljudi se umore.
Mučitelji su se smjenjivali, ali zatočenik nije mogao.
Glad, inducirane bolesti, lišavanje sna i duge ispitivanja bile su samo neke od metoda koje su se
namjerno koristile za izazivanje iscrpljenosti.
Paralele s koronavirusom:
Nakon godinu i po neumoljive propagande, mnogi su već odustali i dopustili da vladin narativ prodre u njihove umove.
Jednostavno su toga siti... i nekako to čak možete i razumjeti!
Već ste dostigli apatično stanje koje je opisao Ivo Planava.
Metoda 4: Prijetnje
Mučitelji su koristili prijetnje smrću, beskrajnom izolacijom i zatvaranjem, kao i prijetnje
porodicama žrtava, kako bi usadili strah i očaj.
Samo je umjetno stvorena panika o infekciji koronavirusom dovela do toga da prihvatimo mjere koje su poduzeli političari.
Djeci je rečeno da će ugroziti svoje bake i djedove ako ih posjete, pa čak i ako ih zagrle.
Zapravo, već je u proljeće 2020. bilo jasno da je stopa smrtnosti od koronavirusa bila jednaka onoj kod obične sezonske gripe.
Ipak, ratno izvještavanje medija je neometano nastavilo.
Interni strateški dokument njemačkog Ministarstva unutrašnjih poslova otkriva da su ti
strahovi namjerno stvoreni i manipulirani.
Metoda 5: Povremena popustljivost
Sada počinitelji povremeno postaju ljubazni... Neočekivane dobrote i nagrade stvaraju emocionalnu
vezu i osiguravaju da se zatvorenik pridržava pravila.
Oni ulijevaju nadu u poboljšanje njegove situacije – nadu koja se obično ne ostvari, ali ga zbunjuje i demoralizira.
To također zvuči poznato, zar ne?
Lockdown da – lockdown ne, ovo pravilo – ono pravilo, i olakšanje na vidiku.
Još samo nekoliko sedmica, pa ćemo završiti...
U više navrata se budi nada da bismo se uskoro mogli vratiti u normalu.
To je dio psihološke strategije!
Metoda 6: Demonstracija "sveprisutnosti" i "sveznanja" Zatvorenik je uvjeren da je svaki otpor
uzaludan, da je inferioran i da će uvijek ostati takav.
Paralelno s koronavirusom: Snage policije korištene protiv demonstranata pokazuju fizičku nadmoć državne vlasti.
Čak je i službeni specijalni izvjestitelj UN-a za mučenje, Nils Melzer, upozorio, i citiram: "Policijska
brutalnost se širom svijeta pojačava i uništava javno povjerenje, društveni mir, koheziju i demokratiju."
Vlade moraju prestati tretirati vlastiti narod kao neprijatelje!
Metoda 7: Degradacija Biti potpuno na milosti nekoga uništava svaku nadu da će otpor postići išta.
Ovo svodi zatvorenika na nivo djeteta ili životinje.
Mučitelji to postižu ponižavajućim kaznama, prljavim okruženjem, uvredama i podsmehom ili
uskraćivanjem zatvoreniku bilo kakve privatnosti.
Same maske su čista ponižavanja, a tu su i testovi, koje mnogi smatraju izuzetno neugodnima.
Kina je čak otišla toliko daleko da je uzimala analne briseve od japanskih državljana koji su ulazili u zemlju.
Uvrede ili ismijavanje ljudi koji se ne vakcinišu su uobičajene.
I koliko je učinkovit pokušaj da se ljude nagovori da se vakcinišu bratwurstom ili burgerom?
Zar te to ne podsjeća na Pavlovljeve pse, kojima je tekla voda na usta kad bi zvono zazvonilo kao znak za hranjenje?
Metoda 8: Provođenje trivijalnih tvrdnji
Zatvorenici su morali poštovati dosadne, beskorisne protokolske propise.
Ovo ih je naviklo da izvršavaju naredbe svojih vladara, ma koliko besmislene bile.
Besmislene mjere su bile redov dnevnog reda od početka takozvane pandemije.
Na primjer, na aerodromu se moraju održavati minimalne udaljenosti pri prijavi, a samo nekoliko minuta
kasnije ti isti putnici sjede blizu jedni drugih u avionu.
Siguran sam da možete smisliti još mnogo primjera na prvu loptu, dragi gledaoci!
Namjera stratega koji stoje iza ovoga je jednostavna: ne bismo trebali razmišljati, ne bismo trebali ništa
dovoditi u pitanje, već bismo trebali naučiti poslušnost.
Tipična odlika diktature!
Zaključak do sada: Čini se da su svi osam tačaka ovog "diagrama prisile" ispunjeni u slučaju koronavirusa.
Kako uspostaviti totalitarnu državnu vlast?
Pitanje je: Kako natjerati narod koji je navikao na slobodu i demokratiju da ponovo odustane od svojih temeljnih prava?
Kako se slobodni ljudi mogu pretvoriti u podanike u totalitarnom sistemu?
Nažalost, ovo je mnogo puta učinjeno tokom historije, a upravo sada ovaj poduhvat se ponovo odvija – na globalnom nivou.
Namjerno inducirana masovna psihoza opisana gore je ključ za ovo.
Prema riječima religijskog naučnika Arthura Versluisa, totalitarizam je "moderni fenomen potpune
centralizirane državne vlasti u kombinaciji s iskorjenjivanjem pojedinačnih ljudskih prava".
Društvo je podijeljeno na dvije grupe: vladare, koji su uzdignuti na gotovo božanski status, i mase,
koje postaju ovisni podanici ove takozvane "elite".
Oboje idu protiv ljudske prirode, jer su i vladari samo smrtni ljudi, a pretvaranje stanovništva u podanike može
se postići samo zabludama sličnim reakcijama šizofrenika.
Prvi korak je uvijek posijati strah, što je posebno efikasno u valovima psihološkog terora.
Meerloo piše, i citiram: "Svaki val terora razvija svoj učinak snažnije od prethodnog nakon pauze, jer
su ljudi još uvijek uznemireni prethodnim iskustvom."
Morale postepeno opada, a psihološki utjecaj svake nove propagandne kampanje sve je
jači; dopire do javnosti koja je već omekšana.
Istovremeno propaganda doprinosi zbunjivanju umova masa.
Dezinformacije o izvoru "prijetnje" i prirodi "krize" se sistematski šire.
U doba interneta, informacije se ciljano usmjeravaju ili čak potpuno blokiraju, tj. cenzurišu, pomoću algoritama.
Ovisno o tome šta je korisnik prethodno pregledao na internetu, njemu se ponovo prikazuju slične informacije.
Različite ciljne grupe mogu stoga razviti potpuno različite percepcije stvarnosti.
Tehnologija kao faktor ovisnosti, izolacija kao katalizator Budući da moderna propaganda dolazi u obliku privlačne tehnologije
– pametnih telefona, interneta, televizije itd. – ona se široko i s oduševljenjem konzumira, a mnogi ljudi su na nju ovisni.
I najučinkovitije je kada su ljudi ograničeni u svojim društvenim kontaktima.
Nisu svi zaslijepljeni propagandom, zbog čega se "socijalno distanciranje" koristi za neutralizaciju korektivne moći
onih na koje nije utjecala stalna navala lažnih informacija.
Joost Meerloo piše, i citiram: "Izolacija i strpljivo ponavljanje podražaja neophodni su za ukroćivanje divljih životinja."
Totalitaristi su se pridržavali ovog pravila.
Oni znaju da svoje političke žrtve mogu najbrže usloviti ako ih drže u izolaciji.
Kada je stanovništvo dovoljno dugo bilo potreseno valovima psihološkog terora, postaje
beznadno i ranjivo. Ljudi čeznu za urednim svijetom.
U ovom trenutku, totalitaristi nude takav svijet – ali po cijeni slobode, po cijeni kontrole nad vlastitim životom.
Nekada slobodni i nezavisni ljudi postali su pokorni i poslušni podanici!
Laži i konfuzija kao korisni alati Žrtve totalitarnih režima namjerno se uče da lažu.
Stalno slušanje lažnih poruka koje namjerno mijenjaju smjer iznova i iznova zbunjuje logično razmišljanje
do te mjere da neki ljudi prestanu braniti se od laži.
Ljudi postaju pasivni i internaliziraju narativ u cjelini.
Slobodno razmišljanje gubi na važnosti, a indoktrinacija zauzima njegovo mjesto.
Jezik je važna komponenta takve propagande.
Riječi gube svoje izvorno značenje, i to je također frontalni napad na um.
Ljudi su stvorenja navike.
Polako, postepeno, ali sigurno, građani se navikavaju na manjkav sistem.
Lako je prepoznati totalitarne strukture u udaljenim zemljama ili u historijskoj retrospektivi.
Kada gledamo Sjevernu Koreju, na primjer, svi na Zapadu vjerovatno kažu: Kakav lud kult! Nažalost,
međutim, početke nije tako lako razaznati kad ste i sami zaglavljeni u njima, kao što smo mi upravo sada!
Također se navikavamo na poslušnost i pokornost prema autoritetu!
Zar te to ne podsjeća na mračna vremena u našoj zemlji?
Počevši od "razuma", zatim tonući u ludilo Većina ideologija regrutuje svoje sljedbenike
razumnim – ili barem razumno zvučećim – idejama.
Uzmimo koronavirus za primjer: ideja o zaraznoj bolesti koja se širi u globaliziranom svijetu
uklapa se u prevladavajuća shvatanja stanovništva.
Zato je većina ljudi u početku podržala mjere zaštite zdravlja.
U određenom trenutku procesa pranja mozga, međutim, logika više ne igra ulogu.
Apsurdno, zapravo je suprotno istina.
Protivrečnosti dodatno učvršćuju moć ideologije, kao što pokazuje primjer fundamentalističkih religija.
Fenomen takozvanih "sunk costs" također igra značajnu ulogu.
Potrošeni troškovi – drugim riječima, potrošeni ili nepovratni troškovi – znače da ste već uložili toliko vremena
i energije, a možda i novca, u projekt da je teško ili nemoguće prepoznati taj projekt kao grešku.
Slomljena obećanja su sistematska Da li smo još uvijek iznenađeni kada se političari nakon izbora
ponašaju kao da misle: "Šta me briga šta sam rekao jučer?"
Slomljena obećanja su sistematska, kako u politici općenito, tako i u vezi s koronavirusom.
Nema kraja mjerama, nema imuniteta cijepljenjem, nema kraja nošenju maski i sličnih obaveza za cijepljene osobe.
Ipak, većina stanovništva i dalje vjeruje svojim vladama, pa čak i medijima.
Ovo je primjer prethodno spomenutog "Stockholmskog sindroma" i označava globalni klizanje stanovništva u ideologiju.
Strah od ukidanja mjera protiv koronavirusa Vidimo koliko je propaganda već bila uspješna iz činjenice da neki ljudi više
ne žele da se vrate u svijet bez mjera protiv koronavirusa.
Internacionalizirali su ideologiju do te mjere da su razvili 'sindrom pećine' – strah od normalnosti.
Takvi ljudi potom vrše pritisak na one koji misle drugačije, koji nisu nasjeli na laži i koji žude za povratkom u normalan život.
Ovo je upravo ono što totalitarni režim treba: pritisak ne samo "odozgo" – tj. od vlade i
medija – nego i "sa strane" – tj. od drugih građana.
U ovom trenutku bismo željeli predati riječ našem kolegi.
Dragi gledaoci, gledajući ovu analizu novina ExpressZeitung, ne može se a da se ne posumnja da iza svih
kontradiktornim i često posve apsurdnih pravila i zabrana stoji izuzetno dobro promišljena i perfidna strategija.
Čini se da se ovdje vodi sofisticirani psihološki rat protiv čovječanstva.
Kad se sagleda iz ovog ugla, sve ove mjere imaju smisla – iz perspektive onih koji povlače konce! Ova analiza je zastrašujuća.
Ali samo suočavanjem s ovim neugodnim i neugodnim problemom možemo poduzeti odgovarajuće protumjere.
Jedna važna informacija je sama informacija. Molimo vas, podijelite ovaj program! Da bi što više ljudi moglo razumjeti
program ispiranja mozga koji se odvija i stati mu na kraj.
U sljedećim referencama također ćete pronaći link na novine Express, gdje možete naručiti originalno izdanje za čitanje.