Ljude je najlakše manipulirati i kontrolirati kada im se kolektivno usađuje strah.
Danas, prizivajući prijetnju svjetskog rata ili klimatske katastrofe, čitavo se stanovništvo dovodi u
stanje masovne hipnoze, pa čak i paralize izazvane šokom, i time se ostavlja bez moći.
Narod traumatiziran strahom tada se može prisiliti da prihvati najkriminalnije zakone, uključujući
oduzimanje njihovih prava, kao što se već dogodilo tijekom inscenirane pandemije koronavirusa.
Paralizirano strahovima od kraja svijeta, stanovništvo tada gutalo ili besmislene upute poput stalnog
nošenja maski za prašinu – ili besmislene zakone o grijanju koji danas čine stan nepristupačnim.
Sljedeći dokumentarni film, "Mass Psychosis", koji objašnjava ove sofisticirane strategije psihološkog rata
protiv čovječanstva koristeći primjer pandemije koronavirusa, danas je relevantniji nego ikad!
Krovni pojam "psihoza" odnosi se na teške mentalne poremećaje pri kojima oboljeli gube vezu s stvarnošću.
Kada se ovi simptomi pojave u cijeloj skupini ljudi, naziva se "masovna psihoza".
Stoljećima su moćne osobe stvarale i iskorištavale ovaj poremećaj anksioznosti kad god su željele uvesti
totalitarni sustav, jer su ljudi samo pod utjecajem zablude spremni odustati od svojih prava.
Danas se strah potreban za ovo uglavnom stvara putem medija.
Ali kako ti budući tiraneti mogu preoblikovati ljudski um na takav način da djeluje protiv vlastitih interesa?
Odgovor pruža psihologija, koja je skovala izraze poput "ispiranje mozga", "kontrola uma" i,
kao krajnji oblik, "menticide" – ubijanje uma.
Metode Ivana Pavlova: Ključ uspješne indoktrinacije Ivan Petrović Pavlov bio je ruski liječnik i fiziolog koji je, kroz svoje
uspješne eksperimente obučavanja pasa, uspio pokazati da se obrasci razmišljanja i
ponašanja pasa i ljudi mogu "reprogramirati".
Za svoje eksperimente na psima sve što mu je trebalo bilo je zvono, pseća hrana, pas i vrijeme.
Gladnom psu je uvijek tekla voda na usta kad bi vidio hranu.
Pavlov je potom svaki put kad bi hranio psa zazvonio zvono. Nakon mnogo ponavljanja pas je bio toliko uvjetovan da mu je
samo čuti zvono izazivalo slinjenje, čak i kad hrane nije bilo.
Pavlov je bio uvjeren da se ljudski um može oblikovati na sličan način.
On je ljude smatrao životinjama, premda donekle razvijenijima, ali u suštini i dalje životinjama koje se mogu
uvjetovati podražajima – a taj su pogled na čovječanstvo dijelili i sovjetski vladari tog vremena.
Iz tog razloga Pavlov je bio uvelike ohrabren nakon što su Sovjeti preuzeli vlast i
dopustili mu da nastavi svoje eksperimente na ljudima.
Godine 1919. Vladimir Lenjin je rekao u dijalogu s Pavlovom, i citiram: "Želim da mase Rusije
slijede komunistički obrazac razmišljanja i reagiranja."
Ljude se može ispraviti i oblikovati u ono što želimo da budu.
Krajnji cilj komunističkog sustava bio je preobrazba ljudske prirode.
A Pavlovljeva istraživanja pružila su teorijski temelj za postizanje tog cilja.
Pavlovove metode bile su savršeno prilagođene jezgri marksističke ideologije – preodgoju i ponovnom uvjetovanju ljudi.
Obično čist um stvara zaštitni štit protiv takvog utjecaja, ali namjerno izazvanom umorom, tjelesnom
slabošću i psihološkim stresom eksperimenti su "slomili duha" i isključili logičko razmišljanje.
Inteligentni ljudi mogli bi biti indoktrinirani – moglo bi se čak reći i uvježbani – jednako lako kao i jednostavni umovi.
Praanje mozga, mentalna tortura i lažna priznanja
Pranje mozga i lažna priznanja koja ono proizvodi ne treba zamišljati u srednjovjekovnim terminima, poput
lova na vještice, kada je mučena žrtva jednostavno priznala sve samo da bi prestala fizička patnja.
Naprotiv, to je sofisticirani ritual sustavnog indoktriniranja i prisile na obraćenje i samoinkriminaciju, s
ciljem uništavanja osnovnih stavova i percepcija stvarnosti te njihove zamjene novima.
Nizozemski liječnik i psiholog Joost Meerloo skovao je pojam "menticide", što znači ubijanje uma.
Također bi se moglo reći: ubojstvo jasnog razmišljanja.
Međutim, ovaj od pamtivijeka postojeći zločin protiv razuma tek je tijekom 20. stoljeća
učinkovito sistematiziran i dodatno usavršen.
Žrtve takvog psihološkog terora na kraju su dale lažna priznanja u koja su i same
povjerovale, priznajući zločine koje nikada nisu počinile.
Sljedeći video objašnjava u kojoj je mjeri ovaj psihološki teror korišten ili testiran u zatvorskim logorima.
Ovaj psihološki teror korišten je ili testiran u zatvorskim logorima:
Faza 1:
Prvo su žrtve bile iscrpljene, uglavnom ne teškim fizičkim nasiljem, nego glađu, hladnoćom, izolacijom i strahom.
Također su se koristile maske za otežavanje disanja, na primjer u zatvorskom logoru u Guantanamu.
Stalno ispitivanje i lišavanje sna doveli su do krajnjeg iscrpljenja i potpunog očaja, do
točke koju su mozgopraonari željeli postići.
Kolaps žrtve obično je bio iznenadan.
Meerloo je pisao o ovoj fazi i citiram: "Kao da se iznenada pretvori u pokornost i potvrdu."
Od ovog trenutka nadalje, u psihoanalitičkim terminima, parazitski nad-ja živi u savjesti
pojedinca, govoreći glasom svog novog gospodara.
Ova iznenadna kapitulacija je nesvjestan i čisto emocionalan proces i može čak pokrenuti takozvani "Stockholmski sindrom", u
kojem žrtva zločina osjeća određenu simpatiju prema počinitelju.
Faza 2:
Nakon sloma, lažna ispovijed je iznova čitana i tako usađivana u mozak žrtve.
Dodatni argumenti i opravdanja također su izneseni kako bi narativ izgledao što vjerodostojnije, iako je sve to bila laž.
Faza 3:
Sada bi optuženik mogao dati lažnu ispovijest i također okriviti druge.
Jedan primjer (među mnogima) bio je Frank H. Schwable, visokopozicionirani član Marinskog korpusa
Sjedinjenih Američkih Država koji je pao u ruke kineskim komunistima tijekom Korejskog rata.
Nakon mnogo mjeseci zatočeništva, priznao je – u velikim detaljima – da SAD čini ratne zločine biološkog karaktera u Koreji.
Vrativši se u Sjedinjene Američke Države, branio se pred vojnim sudom, govoreći: "Riječi su bile moje, ali misli njihove."
On je povukao svoje svjedočenje i otkrio metode ispiranja mozga kojima je bio podvrgnut.
Međutim, nisu svi imali istu mentalnu otpornost kao Schwable.
Oko trećine američkih vojnika koje su Kinezi zarobili postali su čvrsti komunisti.
Praње mozga čitavom društvu
Baš kao što je moguće sustavno usađivati strane misli pojedincu, tako je moguće učiniti i s velikom grupom.
Jer se društvo sastoji od pojedinaca kojima se može manipulirati usađivanjem skepticizma, nesigurnosti i straha.
U članku iz 1969. godine u Die Zeitu češki psiholog Ivo Planava (rođen 1934.) opisao je različite metode
koje se koriste za sustavno depersonaliziranje pojedinaca i kolektiva na sljedeći način:
Prema Planavi, opća populacija u totalitarnim režimima pada u apatiju (ravnodušnost) prema događajima.
Ovi apatični pojedinci više nisu sposobni donositi svjesne odluke i težiti ciljevima koji
nadilaze njihovo svakodnevno zarađivanje za kruh.
Ova apatija može nastati, kako je opisano, iznenadnim mentalnim slomom ili kroz spor proces samoodbacivanja.
Kaže se da je ova postupna, dugoročna metoda istrošavanja uma čak i učinkovitija i održivija, osobito kada ljudi
kojima je na isti način manipulirano žive u istom okruženju.
Jednako važni u ovoj varijanti su kompleks krivnje – tj. samooptuživanje – i igranje nadom.
U više navrata ljudima se daje nada u nešto – što se potom ne ostvari – kako bi ostali apatični i ne pobune se.
Usporedba s trenutnom politikom "koronavirusa" ovdje je zaista zapanjujuća.
I ovdje vlada sustavno radi s obećanjima spasenja ako bi mase samo učinile ovo ili ono.
Dok pojedinačna "preodgoj" sprječava kontakt sa vanjskim svijetom, komunikacija se kontrolira u većim skupinama ljudi.
– danas to doživljavamo kroz sinkronizirane medije.
Stalna propaganda dovodi do dva suprotna učinka:
Jedna skupina razvija apatiju i postaje ravnodušna, dok druga – manja – skupina razvija prkosnu
reakciju i želju otkriti istinu iza propagande.
Idealni uvjeti za duboko podjelu društva koje je ranije živjelo u miru, što se sada opet događa!
Bidermanov "Dijagram prisile" i "Corona" mjere
Albert D. Biderman, društveni znanstvenik u američkim zračnim snagama, opisao je u svom takozvanom "dijagramu prisile"
kineske i korejske metode mučenja koje su se koristile za sustavno preodgojivanje američkih ratnih zarobljenika.
Prema Bidermanu, tri glavna elementa za ovo su: ovisnost, slabost i strah.
Osam različitih tehnika "blagih metoda mučenja", koje su usko povezane, pretvaraju mentalno neovisne pojedince u
poslušne subjekte kakvi su potrebni totalitarnom režimu.
Pogledajmo pobliže ova osam načela i usporedimo ih s trenutačnim mjerama protiv koronavirusa!
Koercivne metode ispiranja mozga prema Albertu Bidermanu Metoda 1: izolacija / prisilna monotonija / senzorna deprivacija
Kroz potpunu ili grupnu izolaciju zatvorenici su izgubili svu društvenu podršku i više se nisu mogli braniti.
Morao si se stalno zaokupljati, nisi imao dovoljno tjelovježbe i svakodnevno si imao istu dosadnu rutinu.
Lockdowni i pravila o distanciranju zbog koronavirusa imaju isti učinak.
Kultura, sport i obiteljske tradicije su otkazani, a što duže izolacija traje, to su posljedice za
fizičko i mentalno zdravlje pogođenih dramatičnije.
Problemi mentalnog zdravlja značajno su porasli tijekom zatvaranja, osobito među djecom.
Metoda 2: Monopoliziranje percepcije
Pažnja se može usredotočiti samo na neposrednu hitnu situaciju.
Ostali podražaji koji bi odvraćali pažnju od ovoga su blokirani.
Zatvorenici su bili izloženi mraku ili jarkom svjetlu, ali jednako učinkoviti bili su neprestani govori i česta
ponavljanja laži i dogmi koje su im se morale usađivati u glavu.
Zar nas ovo ne podsjeća na stalnu navalu beskrajnih brojki o slučajevima koronavirusa u medijima?
I, naravno, sve veći napori da se cenzuriraju svi glasovi koji se protive i da se oni uskrate javnosti, bez obzira
na to koliko su visokopozicionirani i cijenjeni stručnjaci.
Metoda 3: inducirani umor, oslabljenost Očito je da se ljudi u nekom trenutku umore.
Mučitelji su se smjenjivali, ali zatočenik nije mogao.
Glad, inducirane bolesti, lišavanje sna i duge ispitivanja bile su samo neke od metoda
namjerno korištenih za izazivanje iscrpljenosti.
Paralele s koronavirusom:
Nakon godinu i pol neumoljive propagande, mnogi su se već predali i dopustili vladinom narativu da im prodre u um.
Jednostavno su toga siti... i nekako to čak možete i razumjeti!
Već ste dosegli apatično stanje koje je opisao Ivo Planava.
Metoda 4: Prijetnje
Mučitelji su koristili prijetnje smrću, beskrajnom izolacijom i zatvaranjem, kao i prijetnje
obiteljima žrtava, kako bi usadili strah i očaj.
Samo je umjetno stvorena panika zbog zaraze koronavirusom dovela do toga da prihvatimo mjere koje su poduzeli političari.
Djeci je rečeno da će ugroziti svoje bake i djedove ako ih posjete i čak zagrle.
Zapravo, već je u proljeće 2020. bilo jasno da je stopa smrtnosti od koronavirusa bila jednaka onoj kod obične sezonske gripe.
Ipak, ratno izvještavanje u medijima je neometano nastavilo.
Interni strateški dokument njemačkog Ministarstva unutarnjih poslova otkriva da su ti
strahovi namjerno stvoreni i manipulirani.
Metoda 5: Povremena popustljivost
Sada počinitelji povremeno postaju ljubazni... Neočekivane dobrote i nagrade stvaraju emocionalnu
vezu i osiguravaju da se zatvorenik pridržava pravila.
Podižu nade u poboljšanje njegove situacije – nade koje se obično ne ostvare, ali ga zbunjuju i demoraliziraju.
To također zvuči poznato, zar ne?
Lockdown da – lockdown ne, ovo pravilo – ono pravilo, i olakšanje na vidiku.
Još samo nekoliko tjedana, pa ćemo završiti...
Iznova se javljaju nade da bismo se uskoro mogli vratiti u normalu.
To je dio psihološke strategije!
Metoda 6: Demonstracija "sveprisutnosti" i "sveznanja" Zatvorenik je uvjeren da je svaki otpor
uzaludan, da je inferioran i da će uvijek ostati takav.
Paralelno s koronavirusom: Policijska snaga upotrijebljena protiv demonstranata pokazuje fizičku nadmoć državne vlasti.
Čak je i službeni posebni izvjestitelj UN-a za mučenje, Nils Melzer, upozorio, i citiram: "Policijska
brutalnost se širi diljem svijeta i uništava javno povjerenje, društveni mir, koheziju i demokraciju."
Vlade moraju prestati tretirati vlastiti narod kao neprijatelje!
Metoda 7: Degradacija . Biti potpuno na milosti nekoga uništava svaku nadu da će otpor išta postići.
Ovo svodi zatvorenika na razinu djeteta ili životinje.
Mučitelji to postižu ponižavajućim kaznama, prljavim okruženjem, uvredama i ismijavanjem ili
uskraćivanjem zatvoreniku bilo kakve privatnosti.
Same maske su čista ponižavanja, a tu su i testovi, koje mnogi smatraju izuzetno neugodnima.
Kina je čak otišla toliko daleko da je uzimala analne briseve od japanskih građana koji su ulazili u zemlju.
Uvrede ili ismijavanje ljudi koji se ne cijepe su uobičajene.
I koliko je učinkovit pokušaj da se ljude privuče na cijepljenje kobasicom ili hamburgerom?
Zar te to ne podsjeća na Pavlovljeve pse, kojima je tekla voda na usta kad bi zazvonilo zvono kao znak za hranjenje?
Metoda 8: Provođenje trivijalnih tvrdnji
Zatvorenici su morali poštovati dosadne, beskorisne protokolske pravila.
To ih je naviknulo da izvršavaju naredbe svojih vladara, ma koliko besmislene bile.
Besmislene mjere su na snazi od početka takozvane pandemije.
Na primjer, na aerodromu se pri prijavi moraju održavati minimalne udaljenosti, a samo nekoliko minuta kasnije
ti isti putnici sjede blizu jedni drugih u zrakoplovu.
Siguran sam da možete s lakoćom smisliti još mnogo primjera, dragi gledatelji!
Namjera stratega koji stoje iza ovoga je jednostavna: ne bismo smjeli razmišljati, ne bismo smjeli ništa
dovoditi u pitanje, nego bismo trebali naučiti poslušnost.
Tipična značajka diktature!
Zaključak do sada: Čini se da su svi osam točaka ovog "diagrama prisile" ispunjeni u slučaju koronavirusa.
Kako uspostaviti totalitarnu državnu vlast?
Pitanje je: Kako uvjeriti narod koji je navikao na slobodu i demokraciju da ponovno odustane od svojih temeljnih prava?
Kako se slobodne ljude može pretvoriti u podanike u totalitarnom sustavu?
Nažalost, ovo je kroz povijest već mnogo puta učinjeno, a upravo sada se ovaj pothvat ponovno provodi – na globalnoj razini.
Namjerno inducirana masovna psihoza opisana gore je ključ za ovo.
Prema religijskom znanstveniku Arthuru Versluisu, totalitarizam je "moderni fenomen potpune centralizirane državne vlasti u
kombinaciji s iskorjenjivanjem pojedinačnih ljudskih prava".
Društvo je podijeljeno na dvije skupine: vladare, koji su uzdignuti na gotovo božanski status, i mase,
koje postaju ovisni podanici te takozvane "elite".
Oboje idu protiv ljudske prirode, jer su i vladari samo smrtni ljudi, a pretvaranje stanovništva u podanike može
se postići samo zabludama sličnima reakcijama šizofrenika.
Prvi je korak uvijek zasijati strah, što je osobito učinkovito u valovima psihološkog terora.
Meerloo piše, i citiram: "Svaki val terora razvija svoj učinak snažnije od prethodnog nakon stanke, jer
su ljudi još uvijek uznemireni prethodnim iskustvom."
Morale neprestano opada, a psihološki utjecaj svake nove propagandne kampanje sve je
jači; dopire do javnosti koja je već omekšana.
Istovremeno propaganda doprinosi zbunjivanju umova masa.
Dezinformacije o izvoru "prijetnje" i prirodi "krize" sustavno se šire.
U doba interneta informacije se ciljano usmjeravaju ili čak potpuno blokiraju, tj. cenzuriraju, pomoću algoritama.
Ovisno o tome što je korisnik prethodno pregledao na internetu, njemu se ponovno prikazuju slične informacije.
Različite ciljne skupine stoga mogu razviti potpuno različite percepcije stvarnosti.
Tehnologija kao ovisnički čimbenik, izolacija kao katalizator Budući da moderna propaganda dolazi u obliku privlačne tehnologije
– pametnih telefona, interneta, televizije itd. – ona se široko i s oduševljenjem konzumira, a mnogi su joj ljudi ovisni.
I najučinkovitije je kada su ljudi ograničeni u svojim društvenim kontaktima.
Nisu svi zaslijepljeni propagandom, zbog čega se "socijalno distanciranje" koristi za neutraliziranje korektivne moći onih
koji nisu bili pod utjecajem stalne navale lažnih informacija.
Joost Meerloo piše, i citiram: "Izolacija i strpljivo ponavljanje podražaja nužni su za ukroćivanje divljih životinja."
Totalitaristi su se pridržavali ovog pravila.
Oni znaju da svoje političke žrtve mogu najbrže uvjetovati ako ih drže u izolaciji.
Kad je stanovništvo dovoljno dugo bilo potreseno valovima psihološkog terora, postaje
beznadno i ranjivo. Ljudi žude za urednim svijetom.
U ovom trenutku totalitaristi nude takav svijet – ali po cijeni slobode, po cijeni kontrole nad vlastitim životom.
Nekada slobodni i neovisni ljudi postali su pokorni i poslušni podanici!
Laži i zbunjenost kao korisni alati Žrtve totalitarnih režima namjerno se uče lagati.
Stalno slušanje lažnih poruka koje namjerno mijenjaju smjer iznova i iznova zbunjuje logično razmišljanje
do te mjere da se neki ljudi prestanu braniti od laži.
Ljudi postaju pasivni i internaliziraju narativ u cjelini.
Slobodno razmišljanje pada u drugi plan, a na njegovo mjesto dolazi indoktrinacija.
Jezik je važna komponenta takve propagande.
Riječi gube svoje izvorno značenje, a i to je frontalni napad na um.
Ljudi su stvorenja navike.
Polako, postupno, ali sigurno, građani se navikavaju na manjkav sustav.
Lako je prepoznati totalitarne strukture u udaljenim zemljama ili u povijesnoj retrospekciji.
Kad gledamo Sjevernu Koreju, na primjer, svi na Zapadu vjerojatno kažu: Kakav lud kult! Nažalost, početke nije tako lako razaznati
kad ste i sami zaglavljeni u njima, kao što smo mi upravo sada!
Također se navikavamo na poslušnost i pokornost prema autoritetu!
Zar te to ne podsjeća na mračna vremena u našoj zemlji?
Počevši od "razuma", a zatim skliznuvši u ludilo Većina ideologija regrutira svoje sljedbenike
razumnim – ili barem razumno zvučećim – idejama.
Uzmimo koronavirus za primjer: ideja o zaraznoj bolesti koja se širi globaliziranim svijetom
uklapa se u prevladavajuća gledišta stanovništva.
Zato je većina ljudi u početku podržala mjere zaštite zdravlja.
U određenom trenutku procesa ispiranja mozga logika više ne igra ulogu.
Apsurdno, zapravo je suprotno istina.
Protuslovlja dodatno učvršćuju moć ideologije, što pokazuje primjer fundamentalističkih religija. Fenomen
takozvanih "sunk costs" također igra značajnu ulogu.
Potrošeni troškovi – drugim riječima, potrošeni ili nepovratni troškovi – znače da ste već uložili toliko vremena
i energije, a možda i novca, u projekt da je teško ili nemoguće prepoznati taj projekt kao pogrešku.
Slomljena obećanja su sustavna Jeste li još uvijek iznenađeni kad političari nakon izbora postupaju
kao da misle: "Što me briga što sam jučer rekao?"
Slomljena obećanja su sustavna, kako u politici općenito, tako i u vezi s koronavirusom.
Nema kraja mjerama, nema imuniteta cijepljenjem, nema kraja nošenju maski i sličnih obveza za cijepljene osobe.
Ipak, većina stanovništva i dalje vjeruje svojim vladama, pa čak i medijima.
Ovo je primjer prethodno spomenutog "Stockholmskog sindroma" i označava globalni klizanje populacije u ideologiju.
Strah od ukidanja mjera protiv koronavirusa Vidimo koliko je propaganda već bila uspješna po činjenici da neki ljudi
više ne žele vratiti se u svijet bez mjera protiv koronavirusa.
Internacionalizirali su ideologiju do te mjere da su razvili 'sindrom špilje' – strah od normalnosti.
Takvi ljudi potom vrše pritisak na one koji misle drugačije, koji nisu nasjeli na laži i koji žude za povratkom u normalan život.
Ovo je upravo ono što totalitarni režim treba: pritisak ne samo "odozgo" – tj. od vlade i
medija – nego i "sa strane" – tj. od sugradjana.
U ovom trenutku bismo željeli predati riječ našem kolegi.
Dragi gledatelji, gledajući ovu analizu novina Express, ne može se ne sumnjati da iza svih tih kontradiktornih i
često posve apsurdnih pravila i zabrana stoji izuzetno dobro promišljena i perfidna strategija.
Čini se da se ovdje vodi sofisticirani psihološki rat protiv čovječanstva.
Kad se sagleda iz tog kuta, sve ove mjere imaju smisla – iz perspektive onih koji povlače konce! Ova je analiza zastrašujuća.
Ali samo suočavanjem s ovim neugodnim i neugodnim problemom možemo poduzeti odgovarajuće protumjere.
Jedna važna informacija je sama informacija. Molimo vas, podijelite ovaj program! Da bi sve više ljudi moglo razumjeti
program ispiranja mozga koji se odvija i stati mu na kraj.
U sljedećim referencama također ćete pronaći poveznicu na novine Express, gdje možete naručiti originalno izdanje za čitanje.