Nedavno sam istraživao najuspješnije kreatore promjena među alternativnim edukatorima i naišao na Kla-TV, između ostalih.
Priča o osnivaču, Švicarcu Ivu Saseku, bila je toliko uzbudljiva da sam pomislio: apsolutno ga moram pozvati za svoje gledaoce.
Brzo sam dobio odgovor u kojem stoji da osnivač Kla-TV-a više ne putuje zbog kapaciteta i stoga više ne daje intervjue.
Međutim, imao bih priliku razgovarati s kćerkom i menadžericom produkcije Kla-TV, Lois.
I upravo to ću danas uraditi.
I s tim, dobrodošli u novo izdanje Spielmacher AUF1.
Dobrodošla u studije Auf1 u Linzu, draga Lois.
Sjajno je što ste došli sve iz Švicarske da nas posjetite i ispričate nam više o Kla-TV-u i vašem poznatom ocu.
Ali naravno, želimo i mnogo saznati o vama.
Hvala vam puno na pozivu, dragi Tomase, dragi tim AUF1.
Prije svega, želio bih prenijeti tople pozdrave od cijele moje porodice, od mog oca Iva Saseka.
Veoma cijenimo vaš rad.
Želimo vam puno uspjeha u ovom poduhvatu.
Volimo te. Zahvaljujemo ti. Hvala ti na pozivu.
Po prvi put, epizoda Spielmacher počinje izjavom ljubavi, koju zahvalno priznajem.
Hajde da razgovaramo o Kla-TV. Postojite od 2012. godine.
To znači da ste bili jedan od prvih alternativnih seksualnih edukatora koji su se također pojavili na televiziji,
na internetu i na vlastitom kanalu. Kako je do toga došlo?
Zapravo, počelo je još ranije, 2008. godine, osnivanjem AZK-a, Koalicije protiv cenzure.
Ono što se dogodilo je da je, iz moje perspektive, moj otac bio ozbiljno клепетan od strane masovnih medija otkad znam za sebe.
I u jednom trenutku je otac shvatio da nije bio jedini koga su klevetali. I drugi su također bili.
To je bila politička sekta i ekonomska sekta, a ovo je naučna sekta, i nekako je sve sekta.
I svi su bili tretirani prilično na isti način.
I onda je pomislio: da, niko zapravo ne dobije medijsku platformu i priliku da govori bez cenzure, baš kao on.
I onda je jednostavno osnovao ovu platformu, i znaš o čemu pričam, zar ne? AUF1, Stefan Magnet, koji je glavni igrač u
teorijama zavjere, ekstremni desničarski ekstremist i antisemita, naravno antisemita, ili AUF1,
organizirani neonacizam. Mislim da svi znamo o čemu pričam.
Daniele Ganser. Guru zavjera, anti-zapadni poduzetnik zavjera, AfD je hrpa govana.
Pogledao sam i čini se da Heiko Schrang nije sasvim pri zdravoj pameti, a svi mi patimo od mentalne epidemije.
I tako je oduvijek bilo, i to je bio poticaj koji je navukao mog oca da osnuje ovu platformu, gdje jednostavno nema cenzure,
gdje možete slobodno razgovarati i iznijeti kontrastavljanje.
U našem slučaju imamo cijele police pune dosjea koji sadrže kontraverzije koje mediji nisu
objavili, pojašnjenja, šta je tačno, a šta nije.
Moram ovdje na trenutak skrenuti s teme. Samo u posljednjih nekoliko sedmica na SRF-u je vođena još jedna kampanja
blaćenja, u kojoj se netko pretvarao da je godinama bio šef Kla-TV-a i sada otkriva detalje o uredničkom timu.
Ona je tamo bila nekoliko mjeseci kao tehnička asistentica, bez ikakvih odgovornosti i bez uvida u urednički odjel.
Imam četiri stranice kontrapredmeta, pa samo iz naših dosjea, evo primjera: ispravno, neispravno,
ispravno, neispravno, bez odgovora, ništa tamo.
I tako je počelo s ovim AZK-om. Do danas je više od 100 govornika učestvovalo na 19 konferencija, a princip je uvijek bio
predstaviti obje strane argumenta kako bi se oba glasa mogla čuti jedan pored drugog. Kada čujete obje strane, možete koristiti
svoju intuiciju da odredite koji vam se utisak čini ispravnim.
A ako ova mogućnost ne postoji, onda to nije moguće.
I tako je bilo da kad je tata osnovao AZK 2008. godine, svi su odmah rekli: "Nikada to ne možeš uraditi,
to je nemoguće, ne možeš okupiti više od 50 ljudi."
Ali moj otac mi je zaista heroj; rekao je da to možeš uraditi. Samo ću početi.
Došlo je do 3.000 ljudi, a broj je nastavio rasti. Sada, zahvaljujući streaming, ima hiljade gledalaca iz 48 zemalja.
I kada je Kla-TV osnovan 2012. godine, bilo je potpuno isto.
I tamo su svi govorili da se to ne može uraditi, da se ne može napraviti televizor i tako
dalje, a on je jednostavno rekao da se može.
Možemo početi, moramo osigurati platformu, moramo stvoriti vlastite medije.
Prije dvanaest godina niko ne bi ni pomislio na ono što danas imamo: stotine izviđačkih aviona, izviđačkih
predajnika, sve novija imena. Moram reći da sam ponosan na svog oca, a on je imao poniznost da počne od malog.
Tako je sve počelo. I svako može podnijeti svoju žalbu medijima, zbog čega Kla-TV postoji.
Kla-TV djeluje isključivo na dobrovoljnoj osnovi, a svi zaposleni rade u častovnom svojstvu. Kako je moguće postići takav
kvalitet i kvantitet s volonterima? Kako je to organizirano, kako se ti zaposleni obučavaju i kako se sve upravlja?
Dakle, u suštini, svi su u radnom životu.
A nakon posla uvečer zapravo počinje rad Kla-TV-a, i niko ne naplaćuje svoj rad. Ništa.
Nema računa, nema molbi za donacije, i sve je to samo za zabavu, kao hobi. Ako kupiš nešto novo za svoju opremu za penjanje
ili šta god, onda jedan donese mikrofon, drugi kameru, šta god.
Mislim, GEZ naknade za Njemačku iznose 8,5 milijardi, za Austriju 2,1 milijardu, ako sada računamo 7
miliona obveznika, ili 17,7 milijardi u Švicarskoj.
Dakle, možete vidjeti da postoji beskrajna eksploatacija govora mržnje, širenja straha, klevete, laži, poticanja na rat,
i želimo poslati poruku da se sve to može raditi bez novca.
Ovo se može postići ličnom posvećenošću.
Posebnost Kla-TV-a je u tome što svako može sam poduzeti akciju protiv ovih kršenja zakona, protiv
korupcije, protiv farmaceutskih prevara i medijskih laži.
I to motiviše svakog pojedinca da ovdje učini nešto protiv ove moćne elite.
I ovdje je zaista kao porodica, i sve je dobrovoljno. To je princip.
Također je usmjereno na darove, kako bi svi mogli vidjeti što im trenutno donosi radost.
Postoje čitave ekipe koje se bave samo istraživanjem, dok drugi pišu tekstove.
Zatim postoje oni koji izvore čuvaju samo na našim serverima, jer se sve stalno briše.
To su stotine samo za osiguranje izvora.
Ili domaćice koje postavljaju oznake i pojmove za pretraživanje kako bi im bilo lakše pronaći programe.
Ili imamo naš vlastiti medijski arhiv.
Ponekad čak i mlađi tinejdžeri kažu: "Želim sada dodati oznake, uvijek piši ono što vidiš na
slici kako bi bilo lakše pronaći u pretrazi."
Rezanje, programiranje, dizajniranje, kucanje, lektura.
Postoji toliko načina da se pomogne da za gotovo svakoga ima ponešto.
Neki koji se sada samo mole kažu: "Molim se da ovo probije, da svjetlost uđe."
Neki ljudi uređuju, moderiraju i govore u programu.
I ostali, koji kuhaju ili čuvaju tvoja leđa, jednako su dio toga.
Oni o tome osjećaju isto. I to je princip iza Kla-TV.
Radimo zajedno kao jedno tijelo.
Dakle, ključna riječ je organizam. Svaki član je važan.
Ljudi cijene jedni druge jer svima je to potrebno.
Nije moguće bez prsta, bez srca, bez pluća.
Svaki organ je važan. Cijenimo jedni druge.
I to je organska interakcija koju tamo doživljavamo.
To je harmonija, to je poput porodice, kako je doživljavamo.
Ali moram reći da ova osnova slobodne saradnje postoji više od dvanaest godina, otkako je pokrenut Kla-TV.
To je zaista temelj od 47 godina.
Moj otac to kaže na kraju svakog govora.
Ja sam Ivo Sasek, koji je 47 godina stajao pred Bogom.
I to je zaista slučaj. On to već 47 godina pokazuje kao primjer.
On je sve radio besplatno. Knjige, CD-ovi, filmovi.
Na ovim događajima postoje čitavi stolovi prepuni knjiga. Ljudi su se opskrbili.
Torbe su bile ispunjene. Sve besplatno.
Ovo naravno također podrazumijeva da je domaće.
Imamo sve knjige. On je napisao 18 knjiga.
Sami smo napravili mnogo više proizvoda.
To jest, sada u Švicarskoj. On je također izumitelj.
Zatim ste pravili knjige s raclette pećnicom, otapajući ljepilo u pećnici, a zatim ga režući.
Zatim ga pržite na šporetu. To će ga lijepo zgusnuti.
Ovdje imam primjer takve ručno izrađene knjige.
A unutra su također ove stvari iz priče "Gospodar promjene".
Također možete besplatno preuzeti ili naručiti ovo.
I sve je ručno rađeno.
Ovo također podrazumijeva određena ograničenja.
Ponekad u ranim godinama često nije mogao priuštiti kafu.
Ispravio si nokte kad si morao nešto slagati.
Ali, usput, posebna stvar je da on već 47 godina stoji pred Bogom.
On je iskusio Boga, potpuno neočekivano, onakvog kakav on zaista jest.
Ovo nema nikakve veze s religijom niti s crkvom.
Upravo sam shvatio da je ovo Bog.
To je život. To je radost. To je sreća.
I kad je to dotaknuo, prirodno je počeo čitati Bibliju.
I tamo, na primjer, u Mateju 6:33 piše: "Tražite najprije kraljevstvo Božje i
njegovu pravednost, i sve će vam se ovo dodati."
I onda je rekao: "Želim to isprobati. To je duhovna nauka."
Zatim sam dao sav svoj novac, nikome nisam rekao i pouzdao se u Boga.
I to je priča koja već ima tri dijela, u kojima su se do 2018. događala čuda nad čudima, gdje
bi, kad ne bi bilo novca, netko utrčao u kuću.
Ako to nikad prije nisi vidio, samo ostavi kovertu; ni ne znaš da je bilo na računu.
I to su, naravno, fantastični trenuci.
Ili kad ne bi ostalo ništa, neko bi svratio.
Jednostavno su postojali ti trenuci.
On dolazi s gotovom hranom za 20 ili 30 ljudi.
I to je iskustvo u kojem shvatiš da je to istina.
Bog pazi na nas.
A to je bio samo jedan od onih principa koje nisi smio nikome reći.
Jednostavno, time se zaista ispituje da li je Bog vjeran ili ne.
A onda je neko to razbio. Onda je nekako nestalo novca.
A onda je neko drugi rekao da će stići nešto drugo. Onda je stiglo 800 franaka.
Kad je tata saznao, rekao je: "Ne možeš to vratiti."
Dakle, to je jednostavno temelj svega, što sada, naravno, i sami doživljavamo.
Mi sada kao djeca mame i tate.
Kad su usisivači pokvareni, moliš se za usisivače, a onda stigne usisivač.
Neko namjerava pokloniti usisivač.
Moja mlađa sestra je rekla da moram moliti za jabuke.
Nemamo nijedno jabuke, pa ćemo dobiti jabuke kao poklon.
Stvarno je fantastično.
Znaš da neki ljudi upravo sada sjede ispred svojih monitora i misle: "Zdravo, da li ovo zaista radi?"
Možeš li sada, rođen si 1988. godine, ako smijem to otkriti.
Na ovoj planeti si skoro 36 godina.
Možete li potvrditi da vam je Bog, kada ste ga zamolili za pomoć, zaista pomogao?
Uvijek, uvijek, bez izuzetka.
To je fantastična poruka. Apsolutno.
Ide još dalje, čak i misli u nekim slučajevima.
Dakle, ja sam u prodavnici, mislim da mi se sviđaju cipele, ali ih trenutno ne mogu priuštiti.
Ali tek o tome razmišljam, nastavljam dalje.
Nekoliko dana kasnije, susjeda, njena prijateljica, koja je upravo svratila, donijela je torbu s cipelama, i tu
je upravo bila ona cipela s palicama, s blistavim tačkicama koje su mi se svidjele, i ti samo kažeš:
Bože, čuješ me, vidiš me, vidiš moje srce.
I tako on i danas brine o nama.
Prošle sedmice je stigao još jedan sa svom hranom koju donose.
Ponekad postoje i stvari koje će uskoro isteći, ali ih onda samo brzo pojedeš.
Ovo je naš život. Bog se brine o nama.
Vratimo se Kla-TV-u i vašem praktičnom radu.
Neshvatljivo mi je, kao nekome ko je sada navikao na ovaj profesionalni rad u AUF1 i doživljava ga
svakodnevno, da se mogu producirati programi poput, na primjer, The Tedros File, u tako senzacionalnom kvalitetu.
Sada ste napravili još jedan senzacionalan video, kako vi to nazivate, o SZO.
Dakle, zaista izvanredan kvalitet.
Kako ovo u praksi funkcioniše sa volonterima?
Vi ste menadžer proizvodnje.
Sigurno ćete nam to moći opisati.
Da, sve je dobrovoljno. To je najvažnija stvar.
I to je uvijek, pa kažemo, na primjer, da je ovaj Tedrosov dosje poput torte.
Staviš ga u sredinu, isečeš ga na komade, i svi kažu: "Gladan sam ovog komada."
Radim zvuk. Oh, radim animaciju. Oh, radim naslove.
Sretan sam sada, pišem tekst, provjeravam izvore i tako dalje.
Ali imamo različite načine rada zajedno, uglavnom da bismo podijelili odgovornost.
Ali to ide još dalje od toga. Mogu ispričati malu epizodu iz ove organske interakcije.
Imam scenarij u ruci, četvrtak je, 19 sati.
Sjajan scenarij i osjećam kako me elektrizira.
Ali sada, ukratko, u četvrtak poslijepodne u 14 sati već smo imali poziv zbog roja. Šta je poziv zbog roja?
Tada kažeš: "Oh, gori", bih rekao, ili također kažemo "munja", to je munja.
Još uvijek imamo neke vrlo važne filmove koje moramo brzo producirati jer u subotu imamo veliki događaj.
To znači da smo i dalje proizvodili filmove, nekoliko desetina ljudi je došlo spontano,
govoreći: "Oh, slobodan sam, odmah dolazim."
Baš kao što roj skakavaca može sam uništiti stablo, zajednički život se u minuti pojede. To je princip.
Dakle, ova operacija roj je održana poslijepodne, sada je sedam sati uvečer, i u subotu imamo veliki događaj.
Na događaju dolaze ljudi iz cijelog svijeta.
Sami smo to postavili; ovo je prije i poslije.
Nekoliko stotina ljudi jednostavno uđe u praznu dvoranu i onda se sve postavi.
To znači da se ljudi i dalje moraju pripremiti, pa prave planove za kablovsku, sve je to tako ogroman roj.
U roku od tri sata postavi se 20 tona materijala, a za pola sata se sve ponovo raščisti, ali
uvijek prema principu roja. Svi moraju biti spremni.
Večeras je četvrtak, moraju otići nakon posla u petak navečer, a ja imam svoj scenarij, ali on mora
biti emitovan u subotu jer je važan, važan, hitan.
I sada dolazi, sada dolazi naša snaga, i shvatam da ako je ovaj scenarij važan, onda postoji način.
I onda, sada kažem: Bože, ako ti je ovaj scenarij važan, pošalji mi ljude koje trebam bez da moram
ikoga tražiti, inače ću to jednostavno uraditi sam.
Stvarno mi se gleda film trenutno, moram ga jednostavno pogledati, inače ću raditi noćnu smjenu, ali inače mi pošalji ljude.
Onda sjednem, počnem praviti svoj prvi rez, onda čujem prvog, pa me započeti razgovor, reci: "Lois, šta radiš?"
Mogu li vam pomoći? Šta radite?
Frauke. Kažem da tek počinjem producirati dokumentarac i stvarno sam uzbuđen zbog toga.
Hej, želimo ti pomoći, Icke i ja želimo ti pomoći.
Predat ću prvi i drugi dio skripte.
Onda želim da se vratim tome, onda zvoni telefon u studiju, neko iz centralne Njemačke, građevinski inženjer, a
drugi je bila krojačica, fizioterapeutkinja, zove i pita: treba li vam pomoć u filmskom studiju?
I kažem, ima nešto za mene. Pogledaj ovdje, četvrti dio, peti dio.
Želim se vratiti na svoj šesti dio, a onda se pojavi još jedna poruka iz sjeverne Njemačke,
stomatolog Stefan kaže: "Lois, treba li ti moja pomoć?"
On me nikada nije direktno kontaktirao.
Imam osjećaj da još nisam izvukao sve iz svoje sedmice.
Kažem, ima tu nešto za mene. Sa skriptom moraš provjeriti ovo i ono.
Još uvijek moramo organizovati govornike.
Hoćeš li to uraditi? Naravno, definitivno.
I kažem, sada ću to skratiti.
Do večeri smo se svi jedanaestorica na ovaj način okupili.
Film će biti spreman navečer.
I odlazim na spavanje preplavljen radošću, gotovo nesposoban da zaspim od uzbuđenja.
Ali onda se svi tako osjećaju.
I to je princip koji sam ranije spomenuo, raditi zajedno kao jedno tijelo.
Tata ovo podučava decenijama.
Mi smo organizam, udovi tijela.
Ali Bog je glava koja sve ovo proživljava.
Također biste to mogli nazvati višom silom ili dobrom energijom.
Svako to naziva svojim riječima, ali mi to doživljavamo kao duh koji živi u tijelu, i svi
slijede te impulse, ili se navikavamo da ih slijedimo.
Ovo su naleti radosti, ovo je spremnost za stvari za koje misliš da je četvrtak navečer.
Zdravo, imamo veliki događaj.
Možeš osjetiti da sam sretan.
Onda shvatiš da je to način na koji Gospodin radi stvari.
Još jedna epizoda, samo da malo razumiješ.
Bila je doček Nove godine, svi su željeli slaviti.
Shvaćam da smo zeznuli našu godišnju reviziju.
Nešto nije u redu s tekstualnim dokumentom; nedostaje scena.
I kad pomislim da mi treba neko da provjeri tekstualni dokument i osigura izvore.
Dori iz Austrije, Lois, ne mogu to izdržati, trebaš li me?
Evo tekstualnog dokumenta. I onda shvatim da mi treba rezač.
Najvažnija scena, najvažniji događaj, ovdje nedostaje.
Nürnbergski kutak, kaže Hanna da mogu pomoći. Ona je urednica.
I sada sam sve to sažeo za samo jednu večer na dočeku Nove godine.
To je bila moja lična dočeka Nove godine, bez ikakve organizacije.
Iz ovih područja, uvijek tačno na vrijeme, pojavila se prava osoba.
Dok moj brat, koji još uvijek kuca, Lois, trebaš li me sada?
Kažem, napravi ovo i ovaj telefon.
To je ovo fantastično ispreplitanje, gdje svi slušaju svoj unutrašnji glas.
Gdje sam potreban, gdje se zabavljam?
Jedan je teret, a drugi zadovoljstvo.
Ako ne uživam u tome, neću učestvovati. To je princip na Kla-TV-u.
I tako ide, dan za danom.
Možete primijetiti, dragi gledaoci, da je ova žena strastvena u onome što radi.
Pretpostavljam da tvoj otac u ovom poslu živi svoje zvanje. Da.
I ti vjerovatno također.
Nije bilo lako nagovoriti te da dođeš u Linz. Mnogo termina.
Skoro je zvučalo kao da ćemo morati producirati program 2025. godine.
Zato što na vašem rasporedu ima mnogo važnih projekata.
Recite nam o predstojećim vrhunskim događajima na Kla-TV-u. Na čemu trenutno radite?
Pa, moram reći da je daleko najvažniji projekat koji trenutno imamo ovaj međunarodni poziv na
buđenje u vezi s pandemijskim sporazumom SZO-a.
Dakle, glasanje će se održati u Ženevi od 27. maja do 1. juna.
Postoje delegati iz 194 zemalja.
I mora se reći da oni sada zaista planiraju državni udar ovdje.
Dakle, SZO i njen generalni direktor, Tedros, trebaju dobiti toliko ovlasti i moći da zapravo mogu proglašavati pandemije.
Oni su, kao da skalpelom, države zapravo žele da ih kastriraju i ojačaju sebe.
To znači da oni potom mogu proglasiti vakcinaciju, karantin i ograničenja slobode kako oni, odnosno on, smatraju prikladnim.
A mi smo već razgovarali o dosjeu Tedrosa.
Također smo već rasvijetlili njegovu kriminalnu prošlost.
I to je zaista najgori mogući scenarij.
I zato moram reći da je ovo trenutno najvažniji projekat.
Pošto postoje svi nadzorni organi, nema nezavisnih nadzornih organa.
Već ste izvijestili na AUF1 da oni žele monopol na istinu i da određuju šta je ispravno,
a šta pogrešno. Eliminirajte dezinformacije.
A sada smo također izradili informativni list s najvažnijim činjenicama iz teksta sporazuma, kako biste
mogli otići svom političaru s ovim točnim formulacijama i imati zaista dobre činjenice za raspravu.
I svako može otići kod svojih političara u svojoj zemlji i zaista udarati u bubanj kako bi razotkrio ovaj podmukli puč.
Jer, iz naše perspektive, sada je stvarno ključni trenutak.
I tako sam vrlo strateški pogledao kartu svijeta.
Dakle, koji se jezik govori u kojoj zemlji, kako bismo mogli obuhvatiti sve zemlje?
Jer ovo utječe na sve zemlje.
A onda smo zaista strateški razmotrili koje jezike bismo mogli koristiti da bismo dosegli te zemlje.
A sada smo zapravo objavili ovaj program na 39 jezika, tako da su sve strateške zemlje
također pokrivene našim volonterima-prevoditeljima.
Želio bih iskoristiti ovu priliku da vas ohrabrim, dragi gledaoci Auf1, da pogledate informativni list povezan
ispod programa, koji sadrži letke i argumente za pripadnike glavne struje i političare.
Da se sada zaista bacimo na to i započnemo dijalog s političarima.
A ako imate kontakte u drugim zemljama, prijatelje u drugim zemljama, rođake, molimo
vas da ih obavijestite o ovom važnom programu.
Materijal je također preveden na jezike.
Mi ovdje zaista radimo dan i noć.
Ali materijal je zaista tu za uzimanje i distribuciju.
Jer, da ti kažem, samo zajedno možemo zaustaviti ovo ludilo.
Ovo je zaista globalna katastrofa, stvarno.
I tu zaista moramo ostati zajedno i stvoriti sinergije.
Ovaj plasman proizvoda, dragi gledaoci, je izričito dozvoljen.
Dakle, kada je riječ o SZO i njenim planovima, širenje je apsolutno dozvoljeno.
Hajde da razgovaramo o porodici Sasek.
Ako malo istražiš, otkrit ćeš da on potiče iz velike porodice sa jedanaest braće i sestara.
Da li su svi zaposleni u Kla-TV-u?
Kako biste opisali svoj porodični život, s obzirom na ono što radite?
Dakle, imam deset braće i sestara, ukupno nas je jedanaest.
Najmlađi je sada napunio 20 godina.
I možda o porodičnoj historiji. Moji roditelji su vrlo kreativni.
U ranim godinama su s nama radili male pozorišne produkcije, mjuzikle, a zatim turneje na kojima je svima bilo dopušteno da
svake godine napišu pjesmu, iz srca, o onome što ih je dirnulo.
Mi smo također provodili naše praznike ovako.
Uvijek je bilo zabavno, svirali smo muziku, svako je mogao izabrati instrument.
Uvijek su se izuzetno trudili da svako može napredovati, otkriti svoje talente i razviti ih. Bilo da su to bili časovi pjevanja,
plesa ili bilo šta drugo, uvijek su se pobrinuli da zaista možemo izraziti ono što je u našim srcima i primijeniti to u praksi.
I tako je zaista slučaj da je svako u potpunosti razvio svoje talente.
Na primjer, moja mlađa sestra, Ruth-Elpida, je nevjerovatna kompozitorica.
Ona komponuje filmsku muziku i vrhunska je autorica pjesama. Također komponuje muziku za Kla.TV i dugometražne filmove.
Moj brat Elias je genije u cijelom IT svijetu.
Dakle, ono što oni pripremaju, sa cijelom serverskom infrastrukturom iza Kla-TV-a, sa svim web stranicama.
To je jednostavno briljantno.
I oni, na primjer, njih devetoro, on i njegov tim, nekako su devet mjeseci, dan i noć, odbijali hakerske napade.
I bilo je zaista profesionalno. Uložili su milione u ovaj projekat da nas onesposobe.
A Elias je jednostavno čudotvorac.
Moj brat Jan-Henoch je opet potpuno drugačiji.
On je potom u potpunosti uključen u izgradnju, elektrotehniku, mehaniku, vodovodne instalacije,
montažu, tehnologiju hlađenja i solarnu tehnologiju.
On se brine o cijeloj bazi i opet radi po svome.
Zatim je tu Boasa, koja je strastvena kuharica i voli održavanje doma, poljoprivredu i gastronomiju.
Na taj način se sve međusobno nadopunjuje.
Ali sada ona zaista uživa dolaziti u filmski studio, samo da pomogne pri montaži.
To je jednostavno porodični posao, ili bolje rečeno, mjesto gdje se svi međusobno dopunjuju.
Sulamith, moja sestra i Andreas su pravi profesionalci u grafici, montaži i rezanju filmova.
Zatim obučavaju stotine saradnika koji vode takve kurseve.
I Anna-Sophia je također profesionalka, urednica.
Ali sada se vratila, barem za mene, kao zvjezdana pjevačica i glumica.
Dakle, Rihanna ne zaostaje.
Ali su roditelji uvijek uspijevali to izvući od njih.
Noemi, pa, puno braće i sestara, neću riskirati.
Ona je talentovana krojačica i knjigovođa, domaćica, to je sjajno.
Ona također piše tekstove za nas i mobilizira ljude.
Stefan i Ramon su ponovo izuzetno talentovani svestrani talenti.
Pravilna izrada, stolari, vrtlari, pejzažni vrtlari.
Dakle, to nam treba i na svakom uglu.
Nadam se da nisi nikoga zaboravio u svom liftu? Ne, ni ne.
Nije da će iko od braće ili sestara reći: "Hej, kako to da me nisi spomenuo?"
A sada imam još jedno dobro rješenje.
Dakle, beskrajni organizacijski talent.
U svakom slučaju, mi utičemo jedni na druge.
I ovdje, također, u ovoj knjizi preobrazbi, svako ima svoje mišljenje.
Tako da možete malo pažljivije pročitati kako se svi uključuju.
Svi zaista dobiju priliku da govore. Zaista se možete potpuno uroniti u to.
Ali to je samo mali uvid u našu porodicu.
Kako je to bilo za tebe kao djevojčicu?
Je li vam odmah bilo jasno da ćete se pridružiti ovom porodičnom preduzeću?
Danas si menadžer produkcije.
Je li to oduvijek bila tvoja sklonost?
Pa, zapravo, od malih nogu sam želio biti sekretar svog oca.
Nastavnici i učenici su se zaista trudili da me od toga odvrate.
Ali nisu uspjeli. To je bilo uklesano u kamenu. To je jednostavno bila želja mog srca.
Jednostavno sam shvatio da želim podržati ono što tata radi s mojim životom.
I to je bilo to. Bio sam prvi koji je pitao tatu da li mogu da se pridružim ovoj organizaciji, ovoj
humanitarnoj organizaciji, ovom njegovom životnom djelu.
I to nije bilo tako lako.
Zatim mi je rekao da mi je dao pet sedmica da razmislim o tome.
Znaš da razmatram posljedice.
Nemam sigurnost, nemam platu.
Sve bi moglo biti gotovo preko noći. Kleveta, progon.
I on mi je odmah na početku rekao da ako nam se pridružiš, imat ćeš odgovornosti.
Ne možeš samo reći: 'Zbogom, idem sada, dosta mi je ovoga.'
To znači pet sedmica da razmisliš o svemu, sa svim posljedicama.
Čekaj, možda čak ni ne znaš šta govoriš.
Ili oko 15. Da, radim, zar ne?
Ali sam se onda odlučio. Znao sam šta želim.
I to je bilo uzbudljivo.
Zatim sam izazvao lančanu reakciju u porodici.
Onda je i prvorođenac prišao ocu i rekao: "To je moja vizija života."
Razmislio sam o svemu.
I onda su svi prošli kroz isto, gdje su rekli: 'Pogledaj sve posljedice, sada razmisli o tome.'
Ne možeš to jednostavno tako uraditi, pa je to pomalo obaveza.
Da, i onda cijela stvar.
Mogao bi napraviti karijeru.
Mislim, bili smo vrlo dobri u školi. Upravo.
I jednostavno donesite tu odluku tamo.
I onda su se, rekao bih, zapravo redom oprali.
I kao domino kockice.
I to je bilo posebno jer su stručnjaci za kult predviđali da će, kada prvi napuni 18 godina, otići.
On će pobjeći. Sada se dogodilo suprotno.
Kad je prvi imao 18 godina, tada je to zaista počelo.
To znači da su se jedni za drugim dobrovoljno pridružili, uvjeravajući tatu: "I ja želim."
To znači da smo sve zajedno izgradili tokom dvanaest godina koje su prethodile ovom roku isteka koji su nam
dali stručnjaci za kultove. Zajedno kao cijela porodica.
A onda su se vratili stručnjaci za kultove.
To je vrlo neprirodno. Ova kohezija izvan porodične jedinice.
Dakle, stručnjaci za kultove su oduvijek imali šta reći. To nikada nije bilo u redu.
Onda su čak iz ničega stvorili medijsku buru, kao da je moj brat Elias napustio bend.
Bila je to prava kampanja blaćenja.
Moj brat još uvijek pati zbog ove laži.
Samo kažem da, šta god da smo uradili, nikada nije bilo u redu za medije.
To nas vraća na temu o kojoj je riječ.
Također moramo ponovo razgovarati o temi sekti. Prilično me to zanima.
Ali još jedno pitanje.
Rekao si da radiš bez naknade.
Ne, ni to nije u redu.
Kako to treba zamisliti?
Moraš nešto dobiti.
Moja nagrada je upravo to, kada nešto uspije, kao što sam ranije opisao.
To je najnečuvenija nagrada.
Ležiš u krevetu i primjećuješ da sam zamišljen.
To je bilo jednostavno sjajno.
To je najuzbudljiviji osjećaj kada ga osjetiš nakon obavljenog posla.
Svi govore jedno drugom više. Hvala ti, hvala ti, hvala ti, hvala ti.
I sve što mi treba je uvijek tamo.
Na kraju krajeva, to je odnos s Bogom.
I to je povjerenje iz dana u dan.
I tek prošle sedmice ponovo je bilo hrane na stolu.
Dođe, ode.
Samo želim reći da to nije bez nagrade.
Ali ako voziš iz Švicarske u Austriju, moraš napuniti automobil benzinom.
I tada ti trebaju novci.
Kako novac završi u vašim riznicama?
Rekao sam da je moj otac najbolji uzor.
On to živi.
On daje, izlijeva, izlijeva.
I tako svi počinju onako kako osjećaju u srcu.
Dakle, sada, kako kaže vozač koji me je dovezao, Lois, na odmoru sam.
Mogu li te odvesti?
Moram li platiti vozača?
Imao sam cijelih pet sati tamo pozadi da razmislim o tvojim pitanjima.
Ali vidiš, morao bih platiti vozača.
To dolazi iznutra.
A ako je Bog toliko velik da se brine za ptice i oblači cvijeće u najljepšu odjeću.
Zašto to ne bi radilo za nas?
To je ono što Isus kaže u Bibliji. Tako živimo.
Ali to ne bi trebalo nikome izazvati stres.
Samo kažem da je to način na koji tata postavlja primjer.
Novi svijet je bez novca.
Predajemo se jedno drugom svim srcem.
I to se vraća sve više nego što se može dati.
Šta vas fascinira na vašem poslu i šta vas pokreće?
To je očigledno ova organska interakcija.
Gdje shvatiš da djeluje viša inteligencija koja upravlja svime.
Za mene je to čista fascinacija.
Ovo ne pogađa samo nas.
Mislim, svi ti obrazovni pokreti koji niču kao gljive.
Jednostavno osjećam da iza toga stoji sila koja je jednostavno briljantna.
I tamo svakodnevno doživljavam čuda.
Ono što me je od djetinjstva izuzetno fasciniralo jest da sam neprestano promatrao kako su se stotine ljudi transformirale.
Dakle, kažem, ega, egoisti su postali vi-ljudi.
Požudni ljudi jednostavno su postali velikodušni.
Ili tužbopravi, svađali se ljudi odjednom postali su puni ljubavi, brinuli su o drugima,
povezivali su se, bili su nježni i živjeli su za druge.
A depresivni, očajni i melankolični ljudi su veseli, stalno izražavaju svoje najbolje želje i govore
riječi pune vjere, brakovi i porodice su obnovljeni.
To me toliko fascinira, jer promjena počinje u vlastitom srcu.
U ovom čitavom pokretu koji je tata ovdje započeo.
Gdje god ima zavisti, svađe, ljubomore, pohlepe i traganja za profitom, uvijek počinje sa mnom.
Mogu odmah početi mijenjati svijet.
Ali znam da ide do kraja svijeta.
Ova moć koja to može učiniti.
A moj otac je tamo jednostavno izuzetno autentičan jer to živi.
On je napisao 18 knjiga.
Hiljade lekcija organizovano besplatno.
Gdje je uvijek riječ o istoj stvari.
O ovoj ogromnoj sili koja je ovdje na djelu.
Ali sada postoji i otpor. Uostalom, postoji i kleveta.
Ranije si sam spomenuo tu riječ.
Nedavno ste imali spor sa Švajcarskom radiotelevizijom.
Kako se ovo desilo? O čemu se radilo?
Dakle, moram ovdje malo pojasniti.
Stvar je u tome da sam se već pitao zašto nas SRF progoni.
I uvijek su uključena određena imena. Georg Otto Schmid, Hugo Stamm. Uvijek ista imena.
A sada, u posljednjih nekoliko godina, shvatio sam da su to iste osobe koje nas
napadaju, ali koje umanjuju ili brane druge grupe.
Ljudi koji su optuženi za stvarne zločine.
Dakle, govorimo o hiljadama preživjelih iz cijelog svijeta koji počinju pričati o zaista strašnim stvarima.
Od satanističke sekte, tj. satanističke ideologije.
Ovo se proteže na okrutne žrtve djece, ritualno zlostavljanje, mučenje djece i mučenje djece.
Sada neki od vas možda misle: o čemu ona priča?
Ovdje ću ukratko citirati, ali moram se malo vratiti unazad.
Satanistički guru Aleister Crowley kaže u svojoj javnoj knjizi Teorija, praksa i
magija, u Teorija i praksa, svezak 4, stranica 87:
Krvna žrtva je oduvijek bila najcjenjeniji dio magije.
Za najveću duhovnu korist, stoga treba odabrati žrtvu koja posjeduje najveću i najčišću moć.
Muško dijete savršene nevinosti i visoke inteligencije je najzadovoljavajuća i najprikladnija žrtva.
Ljudska žrtva je najbolja za gotovo sve svrhe.
Pa zamisli da je moj otac to napisao. U redu, zatvori zagradu.
Sada su se mnogi glasovi u Švicarskoj oglasili, razotkrivajući upravo ovaj kult Sotone.
Ključna riječ: slučaj Nathalie, i tako dalje.
Mnogi su pronašli hrabrost da svjedoče.
A upravo sada Georg Otto Schmid je ponovo u centru pažnje.
Isti Hugo Stamm, isti SRF u koteriji.
To je sve teorija zavjere.
Oni će samo učiniti da cijela stvar izgleda smiješno.
Rugali su se žrtvama i svjedocima.
Oh da, i ono malo fanova Crkve Sotona, ne moramo se nimalo brinuti zbog njih.
Tako odjednom, isti ljudi koji demoniziraju mog oca, kojeg smatram najdražom osobom, postaju izuzetno ljubazni.
Ne, ne bojim se, nema čega da se bojim.
A onda sam objavio dokumentarac u kojem sam počeo otkrivati veze između SRF-a i svih tih krugova te novinara Robina Rehmanna
s ovom sotonističkom sekтом, koristeći činjenice i dokaze prikupljene iz svih informacija koje su dali ti preživjeli.
I onda je postalo uzbudljivo.
U nedjelju nakon emitovanja dobio sam prijeteće pismo s ultimatom od dva sata da ga odmah uklonim,
uz prijetnje pravnim posljedicama ako to ne učinim.
To je zaista bila najekstremnija stvar koju sam ikada doživio.
I onda, naravno, nastavio sam sa svojim istraživanjem.
Zatim sam ga nakratko skinuo.
U redu, to bi bilo moje sljedeće pitanje.
Jesi li to oborio?
Nekoliko trenutaka sam ga skinuo.
Ovo pismo me je toliko prijetilo.
Već sam se vidio iza rešetaka.
A onda sam napravio dodatna istraživanja i shvatio da je sve čvrsto.
Ima mnogo više nego što sam donio.
Već su proslavili i pisali svima koji su ga još uvijek tamo gore imali.
Kla-TV je to uklonio.
I ti moraš, i ti moraš, i ti moraš.
Bittel TV, sve je nestalo, nestalo, nestalo.
A onda sam se vratio s kontraprijekom na ovo prijeteće pismo i film.
Ponovo sam ga postavio, opet je dostupan, s još više činjenica.
I ponovo potvrdio svaku činjenicu.
I onda je ovaj video naglo dostigao 1,86 miliona pregleda i postao viralan.
I onda je u šumi zavladala tišina.
Nikada više nisam čuo ništa od SRF-a.
To me je učinilo vrlo sumnjičavim.
Ali ono što želim reći, moj zaključak iz svega ovoga, je ovo.
Pošteni, časni ljudi poput mog oca klevetaju se i kriminaliziraju na najgori mogući način.
I imam utisak da je poenta spriječiti bilo koga da dobije ideju da kopa po mjestima gdje se događaju pravi zločini.
To je moj trenutni status.
Jer tada kršćani kažu da su ti ljudi vrlo zli i da se tamo mole dan i noć.
Ali ne mislim da oni predstavljaju bilo kakvu opasnost; vjerovatnije da prijetnja dolazi od takvih ljudi.
A sada se moram vratiti svom istraživanju satanizma.
Gdje smatram da trebamo istražiti ko povlači konce na vrhu.
I ovdje se sjećam samopriopćenog sataniste Alberta Pikea.
Bio je slobodni zidar 33. stepena i osnivač satanske sekte.
I napomena: bio je i brigadni general i veliki komandant, tj. najviši oficir u vojsci.
A onda je 1891. godine na vidjelo izašao važan dokument koji je pokazivao kako je planirao
tri svjetska rata. Dokumentovano i aranžirano.
Prvi svjetski rat ću ukratko sažeti.
Moć cara mora biti slomljena u Rusiji, pretvarajući zemlju u uporište ateističkog komunizma. Drugi svjetski rat.
To mora proizaći iz razlika između fašista i cionista kako bi se uništio nacizam i ojačao politički cionizam.
Cilj Drugog svjetskog rata bio je uspostavljanje Države Izrael.
Treći svjetski rat mora biti zapaljen između političkih cionista i Palestinaca, ili bolje rečeno vođa islamskog svijeta.
Ono što se upravo sada dešava vjerovatno nam djeluje poznato.
Samo želim skrenuti pažnju na činjenicu da bismo trebali usmjeriti pažnju na mjesta gdje se zločini zaista događaju.
I ovo je još jednom potvrdio satanist Aleister Crowley, opet u svojoj knjizi koju sam ranije spomenuo,
gdje kaže da cijeli planet mora biti okupano krvlju.
Ovaj veliki rat se mora voditi, jer je to magična operacija od najveće važnosti.
On to može otvoreno napisati, niko ne obraća pažnju, nijedan medijski organ o tome ne izvještava.
Zamislite da je moj otac to napisao.
Moramo okupati planet u krvi.
Tvoj otac je bio izložen velikoj količini klevete.
Kako si to doživio kao dijete?
Prvi dio pitanja, ali nas, naravno, zanima i kako je tvoj otac preživio to vrijeme?
Oznanjen je kao teoretičar zavjere, vođa kulta, poricatelj Holokausta i ko zna šta još.
To utječe na osobu. Kako si se osjećao zbog toga?
Sigurno si od svojih školskih drugova čuo ovo ili ono.
Kako si doživio svog oca tokom svih tih godina?
Da li je bilo i trenutaka razočaranja i frustracije?
Dakle, u suštini, počinjem s drugim.
To je gotovo dio svakodnevnog života, ti nulti trenuci, kada te ponekad sve nepravde rasplaču.
Ali moj otac zaista to na izvanredan način pokazuje: u trenucima kad je na samom dnu, kad sve što možeš jest plakati, kad
ležiš bespomoćno na podu, on se jednostavno uvijek okreće Bogu, zna da postoji pravda i crpi snagu iz svoje vjere.
Nevjerovatno je da je sve to preživio.
Mogao bih pričati priče na priče.
Zato je on moj najveći uzor, jer se uvijek ponovo uzdiže iz tih trenutaka slabosti i nemoći, nikada
ne gubeći vjeru u Boga i uvijek ostajući vjeran.
A ti si me čak pitao kako se osjećam zbog toga. Naravno da je teško.
Bacali su nam jaja na prozore, ogrebali su nam automobile, ljudi su nam tu i tamo pokazivali srednji prst, dvaput su nas
opljačkali, zapalili su nam kuću, bilo je napada na porodicu, probušene su nam gume, popušteni su nam
vijci, a jednom je gotovo cijela porodica skoro stradala.
I ovdje piše tako, također je čudo da se to nije dogodilo.
To je užasno, kao i klevete u školi.
Mislim, sav taj klevetanje, oni također čitaju novine.
Čak su me dečki premlatili, stvarno, pa, odbačen sam.
Ali ono što sam smatrao još gorim, ili gotovo gorim, nije bilo samo to, nego i činjenica da sam, na primjer,
od tinejdžerskih dana bio neprestano pod pritiskom da se okrenem protiv svojih roditelja.
Uvijek biva pokvareno, izađi odatle, dođi ovamo, posluži se.
Čak i sama SRF, mislim Evelyn Falk iz SRF-a, rekla mi je: Hajde, dođi i pomozite nam, pridruži nam se.
To je trenutno primamljivo, mislim, Švicarci plaćaju dobre plaće, pa se tamo može dobro živjeti, zar ne?
Ali smatram šokantnim da su svi, i mislim baš svi, određene sile, određeni pojedinci oduvijek
nastojali da nas podijele, da nas odvedu od porodice.
Ali sam sebi rekao da želim da cijeli svijet zna ko su mi zaista otac i majka.
Također sam 2010. godine održao prezentaciju, koja se može pronaći na web stranici AZK-a, gdje sam iznio izjavu o svom ocu.
Rekao sam: hej mama i tata, oni će nas sutra poljubiti za vrijeme ručka i navečer i zagrliti nas.
Mi nikada ne idemo u krevet s napetošću.
Sve će uvijek biti razjašnjeno.
Nikada nisam osjetio ljutnju.
Samo sam iznio svoje mišljenje, jednostavno da im dam glas.
Tako sam se nosio s tim, jer želim svjedočiti činjenici da smo doživjeli raj na zemlji.
Želim svjedočiti da nikada nismo pustili da sunce zađe nad bilo kojim sporom, bilo kojim neslaganjem.
Za mene su oni najbolji roditelji na svijetu i svijet to treba znati.
I tako sam se nosio sa cijelom stvarom.
Želim biti glas koji se ne slaže, zato sam došao ovdje.
Sada si gotovo predvidio moj odgovor na pitanje, ali ga ipak želim ponovo postaviti.
Jer kad istražujete, također naiđete na temu obrazovanja.
Kažu da je tvoj otac vrlo strog, a neke web stranice tvrde da je kažnjavanje djece preduvjet za njihovo odgajanje u dobre ljude.
Kako ste to doživjeli kao dijete i tinejdžer?
Prije svega, tut, tut, tut, bip, bip, laž, to nije istina.
Smatranje da je kažnjavanje djece preduslov za to da postanete dobra osoba je potpuna besmislica, smeće.
Moj otac nikada nije rekao ništa slično i nikada to nije ni tražio.
Možda bih mu rekao da poziva na tjelesnu kaznu, sve su to gluposti.
To nikada nije bio slučaj.
Nikada nisam doživio nasilje ni od majke ni od oca.
Uvijek sam doživljavao ovu punu ljubavi interakciju.
Nikada ljutnja, nikada kazna iz emocija, nikada.
Ali mediji to ne žele čuti, i moram vam ispričati malu priču o tome kako je SRF ponovo uradio intervju s
Georgom Ottom Schmidom na jednom od naših događaja.
I mislim, imam 17 godina, sada je moj trenutak, mogu reći kako stvarno jest pred kamerom.
A onda on kaže pred kamerom: "Morate disciplinovati djecu i slomiti im volju."
I odmah sam rekao: to nije istina, čekaj malo, moj otac je najljubaznija osoba, nikada ga nisam vidio
ljutog, nikada ga nisam vidio da koristi nasilje.
Rekao sam sve pred kamerom, direktno u SRF kameru.
Kamerman je žurio na sve strane, režiser je već bio takav, bila je to pomalo čudna atmosfera.
I pomislio sam, konačno smo uspjeli. Glas po glas.
Ljudi tada mogu sami vidjeti.
Je li to emitovano?
I onda je ubrzo nastupilo razočaranje, jer sam još jednom prošetao po dvorani.
Malo kasnije vidim njih dvoje kako ponavljaju intervju u skrivenoj niši, bez mene.
Naravno, nikada nije emitovano.
Dakle, znaš da to nije poželjno.
A sada, svima koji ovo istražuju, pa čak i tebi, kao dobrom edukatoru, kad naišete na ove laži, želio bih samo
reći da medije nisu zainteresirane za to kako stvari zaista jesu, ali to je također javno dostupno.
Moj otac je napisao knjigu "Obrazovavaj s vizijom".
To je oduvijek bio fokus.
Također smo napravili obiteljsku turneju u kojoj smo zaista posvetili čitave pjesme ovoj temi.
Svi su mogli pričati o tome kako su to doživjeli.
Svi to mogu vidjeti.
I nećete tamo naći nikakvo takvo smeće.
Ali bih želio reći nekoliko riječi o ovome, jer je to nešto što se tiče svih.
Za mene je ključna fraza 'obrazovati s vizijom'. Vizija.
Jer tako biste mogli sažeti odgoj mojih roditelja.
Jer nam je tata uvijek govorio da je sve u snazi.
Tamo vani, ratovi, korupcija, eksploatacija – to su mračne sile.
I oni od malih nogu kucaju na naša srca.
I sve što se događa tamo vani u velikom, širokom svijetu počinje ovdje u srcu. Svade, zavist, krađa.
A vizija je oduvijek bila poraziti zlo u mom srcu, a zatim u cijelom svijetu.
I Bog u meni može i pobijedit će zlo.
I on nas treba i za to.
On to ne može učiniti sam. Potrebni su mu posude.
I nema razlike da li savladam nešto malo i zlo u svakodnevnom životu ili nešto veliko.
Oboje zahtijevaju natprirodnu snagu.
U oba slučaja nije dovoljno samo odlučiti se učiniti nešto dobro.
I tako su nas odgajali.
Tako sam to doživio.
I u svemu su nas uvijek vodili ka zrelosti, tako da smo i sami shvatili: "Čekaj, ovo nije u redu."
Ah, to je rat.
To je bio manji teroristički čin.
Moram zaista reći da nas tata nije odgajao s teorijama o yin-yangu, govoreći: "Evo zla, a evo dobra,
i moraju biti u ravnoteži, pa će sve biti u redu."
Jer zlo, čak i ako čini samo 10%, uvijek će se boriti protiv dobra, krasti od njega, tlačiti ga i porobljavati.
Dakle, ova yin-yang teorija nije način na koji smo odrasli, jer je isto u našoj porodici.
Ne možeš reći: "Pa, sitni lopov koji krade od nas, sve ostalo je u redu."
Vi više nemate mira u svojoj porodici.
Mi moramo poraziti zlo.
Zato je naš porodični moto oduvijek bio mir i tišina za sve.
I zato smo često satima sjedili kad bi se nešto dogodilo, dok svi ne bi bili sretni,
dok svi ne bi bili slobodni u sebi i na miru.
A onda je, kao rezultat klevete, moj otac zapravo priveden radi istrage.
I da je on bio ispitivan i da smo svi odmah pozvani iz škole, pregledani na znakove zlostavljanja, baš u ovom cijelom valu.
I to se pokazalo ničim više od oluje u čaši vode.
Rekao si da je oluja u čaši vode, ovdje imaš nebeski mir, da su svi kao ti, ovdje ne bismo imali posla.
To je ono što policija kaže, to je ono što ove vlasti kažu.
I moram sada reći, da, oni više ne bi imali nikakvog posla, ali trenutno policija ima prilično puno posla.
Moraju sve više i više ići u škole.
Imam ove informacije iz prve ruke od nastavnika, jer djeca zaista više ne poznaju nikakve granice.
Nijedan, više se ne ponašaju dobro, što znači da dižu nerede, nasilni su, a policajci stoje tamo, nemaju bambusove
palice sa sobom, imaju svoju opremu, a nastavnici su izgorjeli.
Oni više ne mogu da se nose s ovom djecom.
Dakle, samo kratka napomena o ovome:
Ova ideologija da više nema granica.
Sve je dozvoljeno.
Ništa više nije ni dobro ni zlo.
Ti si također žena i muškarac i sve nijanse između; tamo više nema orijentacije.
Ovo je također prilično nov fenomen za mene.
I, znaš, nema više tabua, nema više granica, rekao bih da je to kao da govorimo da kravama više ne trebaju ograde
jer ih one žuljaju, sada mogu trčati po cesti i čak ako ljudi umru kad nalete na njih, ali to je nasilje.
Ne bi trebalo biti više granica.
Samo želim reći da mislim da je ova ideologija da nema granica također nešto potpuno novo, i da me možete
pratiti, možete li pratiti šta mislim? Da, da, naravno.
Želio sam razgovarati o knjizi.
Ako istražiš, otkrit ćeš da si prije nekoliko godina sa svojim braćom Simonom i Davidom objavio
knjigu pod naslovom: Mama, molim te, discipliniraj me.
Je li to u suštini priručnik s uputama za ono što si upravo rekao, da i ti moraš postaviti granice?
Prije svega, ovaj naslov ti zgužva čelo.
Prije svega, ovaj naslov je citat, provokativan citat iz incidenta u kojem je jedanaestogodišnja
djevojčica uplakana došla u očevu kancelariju.
Vidjela nas je kao djecu, ali je vidjela i sebe, i rekla je: "Pogledajte, vaša djeca mogu biti puna ljubavi."
Vaša djeca mogu činiti dobro.
Ne mogu to učiniti. Uvijek moram činiti zla djela.
Uvijek moram biti u neslaganju. Nikada ne mogu poslušati.
Moja mama mi nikada ne diže ruku. Ne postavlja mi nikakve granice.
I ona je zapravo molila oca, u suzama, da pita majku da li bi možda mogao pribjeći biču u takvim trenucima.
On je to primijetio i jednostavno nam dao priliku da kažemo kako to doživljavamo kada se postavi mala granica.
Samo primjer malog izdanaka: iščupaš ga, to je vani, mali zagriz, rekao bih, ali samo u
izuzetnim situacijama kada je to potrebno.
Mali lopov, mala krađa. Veliki lopov više ne radi.
Dilerima droge, pljačkašima banaka, lažljivcima, malim lažljivcima, velikim lažljivcima, političarima,
ma kome god, više ne možeš tako brzo iz toga izaći.
Tamo smo imali priliku jednostavno malo razgovarati o tome.
Samo kako to doživljavamo i da nikada nismo doživjeli ništa poput ljutnje ili neriješenih odnosa.
Ali se to prenaglašava, kao da je ova bambusova štapina jedini problem koji još uvijek imamo na ovoj planeti.
Ovo, što je stoljećima, pa čak i milenijima, bilo uobičajena praksa, bilo je da se u ekstremnim slučajevima označi granica.
I upravo to kažem: zašto satanisti slave svoj najveći praznik na Dan nenasilnog obrazovanja?
Jer to je tlo plodno za stvarno sjajne đavole.
Ako ne postaviš nikakve granice, recimo, radi šta god hoćeš.
Idi gdje god želiš.
Mališani dolaze, mali vragovi se uzgajaju.
Upravo smo pričali o sebi, o našim školskim drugovima, o tome kako je kad sjedite i plačete
i shvatite da ne možete učiniti pravu stvar.
Ovisan sam o drogama.
Imam ovdje jednog prijatelja za drugim.
Rob sam požude, grijeha.
Volio bih da mi je neko pokazao gdje je granica bila kad sam bio mali.
I tu moram reći, to je ono što imaju naši roditelji.
Moj otac je to priznao.
Mislim, bambusni šešir je stoljećima bio sasvim uobičajen.
To je sada nova ideologija.
Htio sam unaprijed reći da možeš raditi šta god hoćeš. Da kažem, imam želju da ti sada uzmem novčanik.
To je ova ideologija.
Mogu raditi šta god želim, kad god želim.
Ali ova ideologija ne funkcioniše jer tada imaš problem, jer ti kradem novčanik.
Vidite, uvijek postoji cjelina.
I tu kažem da je tata i dalje otvoren po tom pitanju.
Ali zašto to rade na taj način u Geschissu?
Zato sam to ranije spomenuo: iako svi smatraju da su bambusove štapine najveći problem koji još
uvijek imamo, oni bacaju bombe i ranjavaju svoj narod.
I niko ne gleda tamo.
Možeš li malo pratiti?
Da, naravno.
Pa, pripadam generaciji u kojoj su mama i tata povremeno, kako kažu, posrli.
I na stražnjoj strani ih je bilo nekoliko.
Moja mama je uvijek koristila drvenu kašiku.
I čak ako drugi tvrde suprotno, ne mislim da mi je to naškodilo.
S vremena na vrijeme, to je također bilo korisno.
Danas ljudi kažu da se takve stvari više ne rade.
Da, ali zaista preporučujem i knjigu, jer je spektar načina na koji su nas roditelji odgajali tako fantastičan.
Pokažemo iznova i iznova, pogledajte, ako se ovo nastavi, ako to sada uradite, šta to znači za vašu okolinu?
Šta to znači za tvog brata ako mu sada ukradeš? Šta to znači?
I tako je moj brat u knjizi objasnio kako je počeo krasti iz kase.
I uvijek se prikrada, uvijek krade.
Onda je počeo krasti u školi.
Ukrad'o je olovke od učenika.
I postajao je sve tmurniji, sve opterećeniji.
Na kraju više nije imao dobre ocjene, već samo loše rezultate.
Uopće se nije osjećao dobro.
I kad kaže koliko je bilo oslobađajuće jednostavno vidjeti tu granicu, to nije dobro.
Ili još jedan, pa moram završiti priču: onda je ustao pred razredom, rekao: "Ukrado sam ti, žao mi je", i zaplakao.
Cijeli razred je bio izvan sebe od uzbuđenja.
Gdje shvatiš, hej, dobro je opet dobro, a zlo je opet zlo.
Ili, kažem, jednom smo u porodici imali lažnu zastavu, dvoje su se igrali vatrom, pa se tepih zapalio.
I onda, jebote, zar ne? Sad je pokvareno.
Onda su njih dvoje, stariji, smislili da okrive svoju mlađu sestru.
A onda je mlađa sestra izvela ovaj mali teroristički čin kao operaciju lažne zastave, to je bila ona, zar ne?
Što je, naravno, otkriveno.
Svi su bili sretni i rekli su da to nije dobro.
To nije dobro.
Ne bi to trebao ponovo raditi.
Inače će nastaviti rasti.
I tako je i u knjizi: sitni lopov, veliki lopov, pljačkaš banke.
Ali mogu samo reći da su nas moji roditelji fantastično odgojili.
Nikada nema ljutnje, kao što sam rekao, nikada grub riječ, nikada.
A ni sam ne mogu ni da se sjetim da sam od oca dobio štap.
I ja sam slušao. Razumiješ li šta mislim?
U redu, ostavimo za sada po strani porodičnu situaciju Saseksa.
Hajde da idemo korak dalje.
Hajde da razgovaramo o ovom takozvanom bombastičnom videu.
To je tvoja ideja, radi se o posebnim temama.
Koja je ideja iza toga?
Recite to našim gledaocima.
Dakle, ideja je da zaista promoviramo video, da ga svi podijele u isto vrijeme i da ga objavimo istovremeno na
što više jezika možemo, kako bi imao efekat snježne kugle.
I tako je sada sa ovim sporazumom o pandemijama Svjetske zdravstvene organizacije, koji sam ranije spomenuo, gdje molimo
sve koji mogu da ga postave na svoje kanale i podijele, jer to stvara efekat snježne kugle gdje možemo
dostići šestocifreni, sedmocifreni, osmicifreni broj za samo nekoliko dana ako svi radimo zajedno.
Također bih želio vidjeti saradnju između različitih edukatora, gdje zajedno kažemo: 'Hajde da ovo
provedemo', poput ovog sporazuma SZO-a o pandemijama.
Već se održavaju demonstracije u Tokiju i Španiji, otpor se budi u Mađarskoj, svuda, pa
imam razne afričke zemlje koje ga više ne žele.
Vidiš, mi ovdje već probijamo, i mislim da ako svi radimo zajedno, možemo postići mnogo ako se svi uključe.
Ali sada imamo ovaj Zakon o digitalnim uslugama, s kojim se i mi u AUF1 suočavamo.
Kako se nosiš s tim?
Imate li strategiju za izbjegavanje cenzure?
Pa, zapravo već dvanaest godina. Prije dvanaest godina, istovremeno s Kla-TV-om, počeli smo graditi mrežu ručne dostave,
potpuno nezavisnu od interneta, od osobe do osobe. To je list papira s informacijama na prednjoj i
stražnjoj strani, koji se tjedno objavljuje u kratkom obliku.
I mi zapravo gradimo ovu mrežu već dvanaest godina, gdje se fizički povezujemo, tj. izlazimo iz anonimnosti, nije to samo da
ja sam neko i neko 777, već znamo jedni drugima poštanske adrese, kontakt podatke i brojeve telefona, i to je sada također naš
fokus, gdje vas ja također molim, gledaoce, da izađete iz anonimnosti, date jedni drugima svoje adrese i brojeve telefona,
i brojeve telefona. Ako želite, možete se i vi umrežiti s nama. Također je važno umrežiti se i s drugim zemljama. Ovo je link:
www.kla.tv-vernetzung. Na taj način možemo jednostavno saznati jedni o drugima, a zatim će vas kontaktirati najbliži član našeg
tima i saznat ćete: "Ah, ti živiš tamo, i u slučaju cenzure, dobit ćete novine ili program od mene. Moramo se u potpunosti
fokusirati na ovo jer smo već izbrisani i blokirani na brojnim platformama, posebno kada smo
prešli milion, što mi je prioritet broj jedan.
Približavamo se ciljnoj liniji današnjeg izdanja Spielmacher AUF1, koje će biti malo duže nego inače.
Vraćajući se na pitanje o uzorima: jeste li imali ikakve uzore u životu? Pretpostavljam vašeg oca, ali jeste li imali i uzore koji
su vas inspirisali u radu kao produkcijski menadžer i voditelj?
Da, tata, mama, Zita, Daniela, Ruth i Bettina su naše borke na prvoj liniji, preživjele su najekstremnije oluje i za
mene su ravne najistaknutijim likovima iz Biblije. Ako možeš ostati postojan kroz takve oluje, onda su one moje uzore.
Šta ti sreća znači u tvom životu danas kao 36-godišnjoj mladoj ženi?
Život s Bogom.
Ako biste mogli poželjeti samo jednu stvar za ljude, šta bi to bilo?
Da oni dožive ono što ja doživljavam svaki dan, ali to mogu i oni ako žele. Ne želim samo pričati, pa se možete i vi obratiti nama
i uključiti ako želite iskusiti kako je organska saradnja. Kao što sam rekao, postoji toliko područja u kojima se
možete uključiti, ali volio bih da svi mogu doživjeti nešto ovakvo, za mene je to zaista fascinantno, da.
Kada Lois Sasek doživi loš trenutak, primi loše vijesti ili se uzruja, kako se izvlačiš iz tog stanja i vraćaš sreći?
Molim se, razgovaram s Bogom o tome, svako jutro također, uvijek to radim barem sat vremena, jednostavno da bih imao
Božju podršku, jer inače uopće ne bih mogao podnijeti sve to.
Kad mi je potrebno, plačem mu na ramenu. Možeš se osloniti na njega. To je vrsta odnosa koju su nam mama i tata
pokazali. To je izvor utjehe, snage i samopouzdanja. To mi pruža beskrajnu ljubav. Za mene je to očito moje utočište.
Zatim, da završim ovaj program, želio bih iskoristiti vašu vezu s Bogom. Možete li danas za nas biti neka vrsta proročišta i
reći nam kako će se svijet razvijati u narednih nekoliko godina?
Dakle, svjetlost je uvijek jača od tame, istina je uvijek jača od laži, a dobro uvijek pobjeđuje zlo.
Ali koliko brzo se to događa u potpunosti je u našim rukama, jer svjetlost treba
tijelo, istina treba tijelo, dobrota treba tijelo.
A bez nas kao posuda za ove kvalitete, bez nas kao nosilaca ove pobjedničke Božije moći,
ništa se ne može postići, to je moje uvjerenje.
Ali ako se povežemo, ako utjelovimo ove dobre osobine, onda kažem da će Vavilonski
toranj pasti za sat vremena, kako piše u Bibliji.
I to je moja nada, moje uvjerenje, da to možemo postići zajedno.
Dragi gledaoci, ako danas niste mogli prisustvovati crkvi, sada ste opravdani ako ste gledali ovu emisiju, jer je u ovoj emisiji
bilo nečeg božanskog, zahvaljujući posjeti Lois Sasek iz Kla-TV.
Hvala vam puno što ste bili dostupni za ovaj program.
Molimo vas da prenesete našim najbližima najbolje želje tima AUF1.
Sretni smo što vas možemo podržati u vašem radu.
Možda možemo malo više unaprijediti saradnju, jer sam već otkrio jednu ili dvije
paralele u životima Iva Saseka i Stefana Magneta.
Oboje su čvrsti borci otpora koje poštuju sve strane, i možda bi neka vrsta saradnje,
produbljivanje saradnje, imalo smisla. Hvala vam puno.
Dragi gledaoci, imamo molbu za vas.
Podijelite ovaj program. Slobodno posjetite Kla-TV.
Pridružimo se da bismo formirali tijelo koje promoviše dobrotu i ruši Vavilon, i završimo riječima Lois Sasek.
Hvala vam na pažnji.
Sve najbolje. Vidimo se sljedeći put.